Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. Konfirmáció, Szfvár, 2026. május 10. Jk1:21-22.

Az volt egyik feladatotok, hogy írjatok kedves igétekről néhány gondolatot. S most itt elénk került a mai napra jelölt igeszakasz Jakab leveléből – nem olvastam fel az egészet, mert már az első két vers sokat jelent a számomra.
Négy szót ragadok ki ebből a két igeversből. Az egyik ez a szó: ige.
Ez persze csak magyarul ilyen különleges szó. Más nyelvek egyszerűen beszédnek vagy szónak fordítják. Isten szava. Isten beszéde. Néhányan már átéltétek, hogy Isten szól, megszólít. A Biblia nem olvasmány. Nem olyan, mint a kedvenc könyved, amiből valami megtetszik, valamire felfigyelsz. Isten szól. Persze nem ordibál – csak nagyon ritkán, szeretetből – hanem szól. Ahogy az anyukátok vagy apukátok megszólít. Szól – mert köze van hozzánk. Mert van mondanivalója számunkra. S persze Isten nem prédikál, nem előadást tart, hanem megszólít. Ismer, ért, hallja a mi hangunkat, ahogy imádkozunk, vagy sóhajtunk, vagy nevetünk – és ezért szól. Nem kiabál – azaz vagy hallod, vagy nem figyelsz rá. Isten nem erőlteti magát rád. Amikor azt mondja Jakab apostol: szelíden fogadjátok az igét, akkor erre utal: Isten nem tömi le a torkunkon a gondolatait. Nem olyan mint az egyszeri tanár, aki azt hajtogatja: de hisz megbeszéltük – pedig csak ő mondta. Szelíden fogadjátok, kedvesen fogadjátok az igét, Isten szavát.
Aztán van itt egy jelző: belétek oltott ige. Azt mondja az egyik virág a másiknak: szeretlek. Mire a másik: én is. Akkor hívjuk a méhecskét!
Szóval ilyen ez az ige. Megtermékenyít. Gyümölcsözővé tesz. Isten igéjének szelídsége ebben is mutatkozik. Örülök annak, hogy nincs bennetek semmi formalitás. Nem akartok keresztyénnek látszani. Azok vagytok. Mert Isten szavának – ami nemcsak a Biblián meg a konfirmációs órán keresztül szól, hanem egymáson keresztül, szüleiteken és testvéreiteken keresztül is, szavakban és példákban is megmutatkozik – Isten szavának ilyen formáló ereje van. Nem külsőségeket vár el, hanem belülről hat át. És nem kell keresztyénnek látszani, Jézust követőnek látszani – Isten szava azzá tesz, mert átjár, alakítja gondolkodásunkat. 
Aztán a következő kifejezés Isten igéjéről: meg tudja tartani lelketeket. Úgy is lehetne fordítani: meg tudja menteni életeteket. Ez kemény azért. Merthogy megmentésre szorulunk. És gondoljatok a nyolc év alatt tanult történetekre: Zákeusra, akit szelíden szólított Jézus: Nálad kell megszállnom – és az egész élete megváltozott. A házasságtörő asszonyra, akinek azt mondta Jézus: Én sem ítéllek el, menj el, és többé ne vétkezz! Vagy a jobb oldalán megfeszített latorra. Ő is hallotta ezt a megszabadító gyógyító igét: Ma velem leszel a paradicsomban! Vagy Péterre, akit Húsvét után háromszor is megkérdezett Jézus: szeretsz-e engem, és a kicsit bizonytalan válasz után Jézus mégis rábízta az övéit. Jézus lett számunkra is Isten igéje, aki megmenti, megtartja életünket. És aki hisz Őbenne, ha meghal is él. Ilyen erős Isten szava. Meg tud tartani.
Ezzel a szóval, Isten igéjével indítunk benneteket is el. Cselekedjétek tehát ezt az igét. Éljétek az igét. Hiszen Jézus él bennetek! Tartsátok meg az igét – mert az tud megtartani benneteket! Ámen.