Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. Fcs, 2026. május 3. Jk 1:16-21

Szeretettel köszöntöm a gyülekezetet ezen az istentiszteleten. Anyák napja van ma. És így is hirdettük az istentiszteletet, hogy köszöntjük az édesanyákat. Együtt voltunk testvéreimmel és családjainkkal egy hétvégén – negyvenhatan. Unokatestvérek és másod-unokatestvérek. És bizony, mi négyen, testvérek egészen meghatódtunk, mert hogy a gyerekeink ismerik és szeretik egymást, hogy keresik egymással a kapcsolatot, az a szüleinknek köszönhető. Évente vitték őket unokanyaralásra egy hétre – legalábbis a 9 nagyot. Szóval anyák napján van mit megköszönnünk az édesanyáknak.
És bizonyosan nem véletlenül nevezik magyar nyelven az egyházat Anyaszentegyháznak. A csurgói gyülekezetet leánygyülekezetnek – mert van anyagyülekezet. S micsoda ajándék, ha a családunk nemcsak vérségi, hanem ennél közelebbi kötöttségben van: Jézus teste és vére kötelékében, közös hitben. Amikor együtt tudunk Bibliát olvasni, imádkozni, a történéseinket Isten jelenlétében értelmezni és formálni.
Ma a Húsvét ünnepe utáni 4. vasárnap is van: Cantate, énekeljetek. A húsvéti öröm és a Szentlélek utáni vágyakozás fejeződik ki énekeinkben, mert ahogyan az édesanyák iránti tiszteletet és szeretetet nehéz giccsek nélkül kifejezni szavakban, úgy a húsvéti öröm is leginkább énekeink által jut felszínre. Ne szűnjetek meg énekelni!
Sokat fogunk ma énekelni. Cantate!

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen.

Kedves Testvéreim!

Mondtam, meghatódtunk, amikor a szüleinkre emlékeztünk, mennyire szépen, szeretettel és imádsággal formálták közösséggé, baráti körré unokáikat. S persze nagyon sok más is kellett ehhez – például az is, hogy viszonylag egykorúak az unokák, a tizenkét unoka között nincs húsz év korkülönbség. Ez a Jakab-levélbeli idézet azt is mondja: Minden ajándék onnan felülről száll alá. Szóval a hitünk is, meg az is, hogy elfogadjuk egymást, hogy nyitottak vagyunk egymás számára – ez is Isten ajándéka. Amikor megköszönjük az édesanyánknak, hogy felneveltek, hogy mögöttünk állnak, hogy annyi szeretet tanúsítanak, akkor Istennek köszönjük meg ajándékait. Mert Tőle ered minden jó.
És tőle csak jó ered. Nincs fénynek és árnyéknak váltakozása. Emellett a mondat mellett érdekes hallani Jézus szavait. A búcsúbeszédeiben mondta. Szomorúság fog el titeket, a Lélek megítéli a világot, meg ilyesmik hangoztak el. És sokkal nehezebb dolgok történtek: Jézus elfogása, szenvedése, halála. És emellett hallani, hogy Istentől csak jó ered. S persze, Jézus szenvedéséből, a tanítványok szomorúságából jó származott. A saját szenvedéseink alapján, kudarcaink alapján sokkal nehezebb – merthogy folyamatban lévő események – sokkal nehezebb azt mondani, hogy Istentől csak jó származik. De talán itt nem ezt a kérdést akarja Jakab levele megtárgyalni. Hanem azt, hogy ha Isten ajándéka bennünk a hit, ha Isten ajándéka mindig jó, akkor miért volna bennünk sötétség? Miért volna bennünk elkeseredés, reménytelenség, és főleg harag, hirtelen indulat, vagy más tisztátalanság. Bátorít minket Jakab, hogy merjünk szembeszállni a bennünk lakó rosszal, merjünk küzdeni azért, hogy a hit öröme mozgasson, a reménység közössége építsen bennünket. Megvannak a magunk határvonalai. Mert elég határozott világképünk van, és ami abba nem illik bele, azzal nem tudunk mit kezdeni. Nekem ilyen volt régebben a tetoválás. Hű, milyen ember az, aki magát összefirkáltatja! S aztán találkoztam néhány kedves, tisztaszívű emberrel, s talán ma már át tudom lépni ezt a határvonalat. Régebben kifejezetten féltem a kerekesszékes emberektől. Mert nem tudtam, hogyan kell, hogyan lehet mellettük állni, segíteni. Aztán az egyik türelmesen mindenre megtanított. Azt vallom, hogy a Szentlélek összekötő ereje erősebb volt a bennem lévő határoknál. Isten minden ajándéka jó. Vessetek el magatoktól mindent, ami megbélyegzi a másik embert, ami bizalmatlanságot kelt vele szemben!
Ez a Lélek munkája. Isten ajándéka. Nem emberi erőfeszítés – még ha van is mögötte jó szándék. Isten az, aki nyitottá tud tenni. Sokszor hallom: a bizalmat ki kell érdemelni. Vagy hogy valaki eljátszotta a bizalmamat. Azt vallom, hinni csak a Szentlélek által lehet. Csak a Szentlélek tanít meg bíznunk egymásban. Csak a Szentlélek erősít meg minket a szeretet kockázatára, hogy harmadszor és hetvenhetedszer is bízzam a másikban.
Ezért könyörgünk a Szentlélekért. Hogy Isten jó munkáját végezze el bennünk, és viselkedésünk, életvezetésünk Isten igazságát szolgálja. Ámen.