Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Piliscsaba – Ficzek Konferencia 2026. április 30. 	
Az előttünk álló vasárnap neve: Cantate – énekeljetek. A zsoltár új énekről beszél: Énekeljetek az Úrnak új éneket, mert csodálatosan cselekedett.
Mégsem az éneklés vasárnapja ez, hanem a Húsvét örömének vasárnapja. Ezért ma és holnap az újról fogok beszélni. 
Ének:
Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 
Énekeljetek az Úrnak új éneket, mert csodákat tett! 
Szabadulást szerzett jobbja, az ő szent karja.
Megmutatta szabadító erejét az Úr, 
	a népek szeme előtt nyilvánvalóvá tette igazságát.
Hűséggel és szeretettel gondolt Izráel házára, 
	és látták a földön mindenütt Istenünk szabadítását.
Ujjongjatok az Úr előtt az egész földön! 
Örvendezve vigadjatok, zsoltárt énekeljetek!
	Dicsőség az Atyának és a Fiúnak és a Szentléleknek, miképpen volt kezdetben, most és mindenkor, és mindörökkön-örökké. Ámen. 
Énekeljetek az Úrnak új éneket, mert csodákat tett! 

Imádkozzunk
2 Kor 5:16-17
Úgyhogy mi mostantól fogva senkit nem ismerünk test szerint: ha ismertük is Krisztust test szerint, most már őt sem így ismerjük. Ezért ha valaki Krisztusban van, új teremtés az: a régi elmúlt, és íme: új jött létre. 

Az újról kezdtem gondolkodni. A Góg és Magóg fia vagyok én kezdetű vers jutott eszembe. „Szabad-e Dévénynél betörnöm új időknek új dalaival” – kérdezi benne Ady Endre. (Jé, ez rímel) 
Nagyival és Bencze nagypapával jártunk egyszer Pozsonyban, a vártól el lehet látni egészen Dévényig. Ott mondta el Nagyi ezt a verset. Nagyon sokat tudott kívülről. Azóta ismerős nekem is: Szabad-e Dévénynél betörnöm új időknek új dalaival? S hát ez a zsoltár is: énekeljetek új éneket. Mitől lesz egy ének új? Az új idők… Aztán hát azóta több, mint száz éve eltelt, inkább 120 év. Hát persze, nem a dalok kora teszi újjá az éneket. Valamit megragad Ady költeménye, hogy az új az nem a régi reparálása, nem keletről érkező, hanem a nyugatról áradó gondolatiság – szóval a teljesen, a gyökerében más az új. De hogy Ady gondolatisága ma is újnak mondható-e, azaz megállja-e a helyét – azt nem tudom. De valamit megfogott az új tartalmából: hogy az gyökeresen más. 
Mitől új az új? Tóth Árpád is írt az újról. Az Isten oltókése c. versében a próbákról így ír: Míg szívembe metsz, / új szépséget teremni sebez engem. S eggyel továbblépünk. Mert Gyóni Géza is akart Ady stílusában írni – nem sikerült neki. Tóth Árpád új szépsége azt vallja, hogy a szívben kell valaminek változnia ahhoz, hogy új legyen az ének. 
Kis kertünkben kinőtt néhány meggyfa. Új hajtások – de a gyümölcsök kicsik lesznek, jó savanyúak. Mert magról nőttek. Hiába új hajtások, de bizony a nagy, koros fánál is régebbiek. Nincsenek beoltva. Az a belső változás, az hiányzik.
Aki Krisztusban van – mondja Pál apostol. Új teremtés. Nem a régi toldozott-foltozott reparálása. Nem az újnak lemásolása, külső hasonlóság. Hanem valami egészen más. Nem az egyik kormány váltja a másikat, nem az egyik iskolából/munkahelyről lépünk a másikba. Az új teremtés egészen más. Gyökeresen más. 
Karácsony ennek az első jele. Amikor belépett a világba Isten Fia, akkor már énekeltük: Új ének merre cseng, az égi fényben fenn. S amikor Pilátus előtt állt, akkor mondta ki egyértelműen: Az én országom nem e világból való. Ezért aki Krisztusban van, az gyökeresen más. Nem e világból való. Új teremtés az. Belül formálódott át. Így mondja egy helyen: A Lélektől született. 
Új teremtés – mondja Pál apostol. Azaz Isten műve. Nem fejlődés, nem tanítás, nem akarat és kitartás. Új teremtés. Valami olyan, mint ahogy Jézus feltámadt a halálból. Nem olyan, hanem abból következik. Az ő feltámadása az első, s abból jött létre az új teremtés. A régi is ismeri a fényt – de az árnyékot is. Ismeri a világosságot, de az éjszakát is. Ismeri a 
szeretetet, de a gyűlöletet is. A régi is ismeri a bölcsességet, de a bolondságot is. Ismeri a győzelmet, de a vereséget is. 
Az új teremtés azért új, mert a feltámadott Jézus élete jelenik meg benne. Amely az árnyékot is beragyogja, az éjszaka nem sötét neki, és ahogy Jézus halálával legyőzte a halált, úgy az új teremtés is vereségével arat diadalt. Pál apostol így mondja: „amikor erőtlen vagyok, akkor vagyok erős”. Más helyen pedig ezt: ne vegyetek részt a sötétség haszontalan cselekedeteiben, hanem inkább leplezzétek le ezeket. Mert amiket titokban tesznek, azokról még beszélni is szégyen, de mindaz, amit a világosság leleplez, nyilvánvalóvá lesz. Mert minden, ami nyilvánvalóvá lett, az világosság. 
Új teremtés – Valami egészen más. Nem e világból való. S ez te vagy. Jézusért. Jézussal. Hiszed-e ezt?
Ámen.