Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen.  Fcs, Szfvár, 2026. április 5. 	1. Sám 2:1-11

Jézus Krisztus mondja: Halott voltam, de íme élők örökkön örökké, és nálam vannak a halálnak és a pokolnak kulcsai. (Jel 1:18)
Áldott ünnepeket kívánok

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen.

Ünneplő Gyülekezet!

Ez Anna hálaéneke. Ebből nem derül ki, mi is indította őt az örvendezésre, de a Biblia elmondja, hogy Annának nem lehetett gyermeke. Így olvassuk a Bibliában: Az Úr bezárta a méhét. Mint ahogy az özönvíz történetében bezárta a bárka ajtaját. Mint ahogy Jézus temetésekor nagy követ hengerítettek a sír szájára.
S Anna sokat sírt gyermektelensége miatt. Megalázottnak érezte magát. Valóban kigúnyolták mások. Ahogyan Jézust kigúnyolták. S ahogyan Jézus tanítványai és az őt követő asszonyok sírtak. De Anna könyörgött az Úrhoz. Az Ószövetség egyik legmegindítóbb imádsága ez. Erre már nem tudom azt mondani, hogy amint a tanítványok is könyörögtek, mert a tanítványokból kifogyott a remény. A lezárt sziklasír lezárta szívüket is.
Anna imádságát meghallgatta az Úr. Kis gyermeke született – Sámuel. Ezt jelenti a neve is: Az Úr meghallgat. Hát ezért énekel Anna ilyen boldog éneket. Elhallgatnak csúfolói, már van mivel válaszolnia nekik. Anna örvendezik az ÚR szabadításának. Hetet szül, aki meddő volt. – énekli – az Úr megaláz, de fel is emel, sírba visz, de meg is elevenít. Milyen boldog tapasztalata ez Annának!
Érdekes, hogy hálaadásából hiányzik éppen a meghallgatásra való utalás. Nem azt köszöni meg Istennek Anna, hogy meghallgatta imádságát az Úr. A következtetés sem jelenik meg az imádságában: Bízzál az Úrban mindenkor. Hanem csak Istenről beszél: Nincs olyan, szent, mint az Úr. Az Úr tesz szegénnyé és gazdaggá. Anna csak az Urat dicséri. Ez azért tűnik fel, mert a tanítványok és az asszonyok nem könyörögtek. Belőlük kifogyott a remény. Az Úr mégis feltámasztotta Jézust a halálból. Hitetlenségünk ellenére „mint élőt kihozta”.  – így énekeltük. Kérésünk nélkül, reménységünkön felül mutatta meg, hogy Ő Úr életen és halálon. 
Ezért lehet húsvéti jelkép a tojás. Hiszen olyan, mint a lezárt sziklasír. De benne elindult az élet. Nem kívülről töröm fel, hanem a kiscsibe belülről nyitja ki. S egyszer csak a tyúkanyó puha tollai alól egy sárga gombolyag tűnik elő. Látott már valaki ilyet? Az egész titokban történik. Csodás jelképe a húsvétnak, Jézus feltámadásának a tojás.
Jézus feltámadt, és a tanítványok nem hitték. Az asszonyok úgy megijedtek az üres sírt látván, hogy elszaladtak, és senkinek sem mondtak semmit, mert féltek. Nem a mi reménységünk, nem a mi imádságunk támasztotta fel Jézust a halálból, hanem az élő Isten. Nem a mi hitünkben, gondolatainkban, hanem valóban feltámadt az Úr. Az élet áttörte a halál falát! Mert a halál nem tarthatja fogva az életet.
Persze a hímes tojásból már nem kel ki kiscsibe. Mert a hímes tojást előzőleg megfőztük. Nem olyan-e a hímes tojás, mintha ki akarnánk színezni a halált? Nem is csak a test halálára gondolok, hanem arra, ami bennünk megöli az életet. Arra, mikor lassú tűzön kicsapódik bennünk a fehérje – elég a tojásnak hatvankét fok –, és észre sem vesszük, hogy tönkremennek kapcsolataink, közönyössé válunk a közösségünk, az élőterünk iránt. Aztán kiszínezzük hasznossággal, nyugalommal, és azzal, hogy ez az én életem. A hímes tojásból már nem kel ki kiscsibe.
Ezt gondolták az asszonyok is. Mert kenetet vásároltak, hogy megkenjék Jézus halott testét. De Jézust mégis feltámasztotta Isten a halálból. És neki van hatalma arra is, hogy a mi halott életünket, megölt közösségeinket újra életre keltse. Neki van hatalma, hogy hitetlenségünkből hitre hívjon. Hogy bűneinkből megtisztítson. Akkor is, ha már nem hiszünk. Akkor is, amikor kihalt bennünk a reménység. Sőt, lehet, hogy mi is elfutunk előle, mint az asszonyok a húsvéti sírtól, mert egészen megdöbbent az új élet híre.
De ne fuss el, mert ez a te történeted. Mint ahogy Annának Sámuel születése. Személyes tapasztalatoddá válik, hogy Jézus él, és minket is előhoz a halálból az életre, a gonoszságból és rosszaságból a tisztaságra és igazságra. Mert hatalmas Isten az Úr, a mi Istenünk! Ámen.