Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. Fcs, Szfvár, 2026. február 8. Ézs 55:6-11.

Ma, ha az ő szavát halljátok, ne keményítsétek meg szíveteket! (Zsid 3:15.)
Ez a vasárnap az igehirdetés vasárnapja. Olyan érdekes, hogy ebben a nagykorúvá vált világban mindent saját magunk akarunk elrendezni, mindent mi magunk érteni, átlátni, megítélni. Ez a vasárnap pedig azt mondja: az ige mindig valakin keresztül érkezik hozzánk. Arra az alázatra int, hogy valakit hallgassunk, valaki elé leüljünk, hogy ne mi alkossunk, ne mi jussunk eredményre, hanem elfogadjuk, amit kapunk. És rádöbbenjünk, hogy bizony, szükségünk van ideülni a templomba, és hallgatni, befogadni, szükségünk van, mint a lélegzetvételre, mint a napi gyógyszeradagra.
Istentiszteletünk elején a 279. éneket énekeljük, azt követően a 621. rendet használjuk, a főének pedig a 286. ének lesz.

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim!

Az igehirdetés vasárnapja ez. Vagy fordítsuk meg: az igehallgatás vasárnapja. Létszükséglet – ahogy a lélegzés. Beszívod a levegőt, és kifújod a levegőt. Persze más már az a levegő, amit kifújsz. Ha benn lennénk a gyülekezeti teremben, már éreznénk, hogy a kifújt levegő más, mint amit beszívtunk. 
S ha nem elég tiszta a beszívott levegő, akkor megszédülsz, fájni kezd a fejed, elálmodsz. Talán észre sem veszed, mi hiányzik, hogy tiszta levegőre van szükséged. 
S talán észre sem veszed, mitől, de valahogy rosszul érzed magad, nincs nyugalmad, feszült vagy, idegesítenek az emberek, a feladatok. Nem bírod elviselni a terheket. S persze keresed a kiutat – több pihenésre lenne szükséged, bárcsak ne kellene annyi emberhez alkalmazkodnom, vágyódom a szabadságra. Keresed a friss levegőt. 
Az igehallgatás létszükséglet. Jézus elmondja a példázatát a magvetőről, a tanítványok megkérdezik, miről szól ez a példázat. Jézus elmagyarázza. Nem hiszem, hogy a tanítványok értették volna. Nem érteni kell. Csak beszívni, mint a friss levegőt. Isten elküldte Fiát – ahogy a próféta mondta – mint esőt a száraz földre. S persze semmit sem értettünk belőle. Az Ő útjai nem a mi útjaink. Magasabbak a mi útjainknál. S mégis elvégzi munkáját bennünk. Nem küld szabadságra, sőt talán lefoglalja minden hétvégédet. Nem fel kapcsolataid alól – sőt talán még ad melléd olyanokat, akikért felelősnek érzed magad. S mégis az ige, amelyet hallgatsz, amelyet talán ez után sem értesz, az ige éltet, átjár, mint a friss levegő. Mert elvégzi munkáját, amelyre küldte az Úr. Isten elküldte Fiát – ahogyan a próféta beszélt az igéről –, és miközben mi a számokban gyönyörködtünk (ötezer embert megvendégelt, háromezren megkeresztelkedtek!), ő az egy elveszett után indult. Miközben mi csodáit lestük – hogy sokakat meggyógyított –, ő arról tett tanúságot, hogy ő legyőzi a sátánt. Miközben mi az erőt kerestük, mert az erősnek van igaza, addig ő letette életét, mert az irgalom az igazság. Amíg mi az életet kerestük, Ő odaadta életét, hogy nekünk, halandóknak kitárja a menny kapuját. Nem értettük őt, s aligha értjük őt ma is – mert az ő útjai magasabbak a mi utainknál. Mégis elvégzi munkáját bennünk, hogy bőséggel termő életünk legyen. Mint az eső, vagy mint a hó, amely termővé teszi a földet. Mint az eső, és mint a hó.
Igen, hallottunk olyat, hogy valaki beült a templomba, és egy szó szíven ütötte, egy mozdulat megragadta. Hallottunk olyat, hogy valaki gondokkal terhelten, elveszetten, idegenül beült a templomba, és az ige békességet adott neki. Mint ahogy a szárazság után, ha néhány csepp eső esik, azonnal kihajtanak a füvek. 
És persze a kertészetben folyamatosan, rendszeresen öntöznek, és a növény lassan fejlődik, hosszú idő telik el, míg gyümölcsöt terem. Ilyen is történik, hogy rendszeresen hallgatod az igét, és nem tűnik fel, hogy valami változnék benned. És évek múlnak el jelentősebb változások nélkül. S mégis, talán éppen nem is neked tűnik fel, hanem másoknak, hogy több benned a derű, hogy kevesebbet akadékoskodol, hogy erősödik a reménységed, és már nem idegenek körülötted az emberek. Mint a hó, ami a talaj mély rétegeit hatja át. 
És van olyan is, hogy magad keresed már az igét, mert tapasztaltad, hogy éltető ereje van. S amikor tövis adatott a testedbe vagy a lelkedbe, és vágyódol Isten igéje után – de nem oldja fel a fájdalmat, hanem megerősít az ige: Elég neked az én kegyelmem. Hogy így, miközben tested vagy lelked kínoz, így elesetten, bűnösen mutatja meg rajtad erejét, hűségét, irgalmát az Úr. 
Az ige elvégzi munkáját benned. Mert miközben hallgattad az igehirdetést, Krisztust lélegezted be, Ő járt át téged. A tiszta levegő. Az éltető ige. 
Az igehallgatás vasárnapja ez. Jó volna kijózanodnunk abból a mámorból, hogy magunk tudjuk sorsunkat rendezni. Hogy magunk tudnánk, mi a jó. Hogy lehetőségeink közül egy volna csupán az igehallgatás. Az Úr szól. Az Úr adja magát az úrvacsorában. Ő kész arra, hogy velünk találkozzék. Keressétek az Urat, mert megtalálható! Ámen.