Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Fcs, Szfvár, 2025. december 14. Ézs 40:1-11

Köszöntés
Készítsétek az Úr útját, tegyétek egyenessé ösvényeit, az Úr jön hatalommal!
Szfvár: Szabó Nándorné és Fejér Vilmos gyászolói
Konfirmandusok
Fodor Pál, Gyalog András, Karlovici Bence, Németh Bálint, Rátkay Anna, Rátkay Léna, Soós Luca, Sütöri Ákos, Szobotka Tünde, Takács Áron, 
Fcs: Kozma Ferenc gyászolói
Ez a vasárnap keresztelő Jánosra emlékeztet. Aki Jézus útját készítette elő – az Újszövetségben olvasunk róla – de valójában még az Ószövetség korában él. Jézus előtt. Készíti az Úr útját – a mai evangélium szerint önmagában, önmaga számára is. 
Keresztelő Jánossal együtt emlékeztet ez a vasárnap mindenkire, aki Jézus örömhírét viszi: szüleinkre és nagyszüleinkre, hitoktatóinkra és lelkészeinkre, akiken keresztül megérzékezett hozzánk az evangélium. Persze nem is a hírvivők kerülnek középpontba, még csak nem is maga a hír, hanem az, akiről a hír szól: Jézus Krisztussal való találkozásra készülünk. 
Ének 136. Istennek szent Fia
Invokáció
Gyónás
Zsoltár
Kyrie
Úr Jézus Krisztus, nem váratlanul toppantál be hozzánk, hanem hírnökeid készítették utadat, Uram, irgalmazz!
Űr Jézus Krisztus, akit várunk, hogy hatalmaddal jöjj el újra, Krisztus kegyelmezz!
Úr Jézus Krisztus, aki reánk bíztad az útkészítés szolgálatát, Uram, irgalmazz!
Glória
Dicsőség a magasságban Istennek, és a földön békesség, és az emberekhez jóakarat!
Kollekta
Atyánk, Keresztelő János egyértelműen mutatott Krisztusra: Íme, az Isten Báránya, aki elveszi a világ bűnét! Add, hogy János szavát meg ne vessük, hanem megláthassuk Jézust, üdvözítőnket és szabadítónkat, aki ebben a világban már örök országod békéjével ajándékoz meg, és akit ezért veled és a Szentlélekkel együtt imádunk és dicsőítünk mindörökkön örökké. Ámen. 
Lekció
Főének 140. Várj ember szíve 
Textus és igehirdetés
Kegyelem nékünk és békesség Istentől a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim!

Hadd kezdjem a ténnyel: ez a prófécia beteljesült. Jött az Úr hatalommal. Eljött. Ha azt kérdezik, mire várunk, mit várunk ádventkor, akkor sokan válaszolják: Jézus születésére. De Jézus már eljött. Az Úr jött hatalommal. S lehet, hogy nem mindenki vette észre, de szeretete hatalmával eljött az Úr. Voltak, akik figyelmetlenül elmentek mellette. S vannak – ne feledjük, sokan vannak –, akiknek esélyük sem volt észrevenni Őt. Mert nagyra nőtt hegyek, kevély magaslatok eltakarták szemük elől. Igen, vannak, akik nem vették észre, de ez nem változtat a tényen, hogy már eljött az Úr. Hatalommal jött el. 
Vele jött szerzeménye. Amikor a csatában győztes hadvezér visszatért, maga előtt hozta hadizsákmányát. Ez vagyunk mi. Jézus szerzeménye, akiket a csatában szerzett meg magának. A kereszten vívott csatában, ahogy megküzdött bűnnel és halállal, és győzött. 
Vele jön szerzeménye. Így visz magával minket Jézus. Nem fogolyként, hanem éppen szabadokként. Akiket kiragadott elveszettségünkből, félelmeink közül. Megkeresett szent igéjével, ránk talált Szentlelkével, és körülvett békességével. 
Ez a tény. Ez tette Jézus. Ez történt velünk.
De figyeljünk erre a kis mondatra is, amelyet a héber szöveg másolói beleszőttek az ősi próféciába: „Bizony, csak fű a nép”. Figyeljünk erre a kis mondatra. Mert ez is mi vagyunk. Csak fű. Életünk ideje hetven esztendő, vagy ha több, nyolcvan esztendő – mondja a zsoltáros. Mi is fű vagyunk. Csak fű. Ez is tény. 
Talán mások bátorítanak, hogy ezt vagy azt mégis elértél, meg ilyen és olyan fontos vagy nekik – és de jó ezt hallani. Talán magad is tudsz mondani – és mennyire jó is – hogy mire vagy büszke életedben. Vagy mik a terveid, álmaid, amire törekszel. S mégis, mint a virág, mint a fű, olyanok vagyunk. Tudom, József Attila megírta: a fűszálak sose csorbulnak ki, csak a kardok, tornyok, és ölő igék… De hát a költő könnyei is kicsordultak. Bizony, csak fű a nép. Nemcsak mulandó, hanem esendő is. Mindegyikünknek megvan az a küszöb, vagy vörös fonal, amelyen ha valaki átlép, akkor kihoz a sodrukból, elvesztjük türelmünket, és nem jönnek kedves szavak szánkra. És mindegyikünknek vannak értékei, amelyekhez – vagy akikhez – ragaszkodik, s ha elveszíti azokat, akkor értéktelennek érzi magát, és mintha ingoványba süllyedne bele. Bizony, csak fű a nép. 
De Istenünk igéje örökre megmarad! Jézus Krisztus örökre megmarad. Aki közénk jött, aki nekünk adta magát az igehirdetésben és az úrvacsorában, aki megvívott a halállal értünk, és győzött, Jézus örökre megmarad. A kevély magaslatok, akik eltakarják előlünk a győztes Jézust, a fölénk növekedő meredélyek előbb-utóbb porba szállnak. A mélységek – félelmeink, aggódásaink mélységei, eredménytelenségünk és halandóságunk mélységei – bizonyosan felemelkednek. Mert Jézus Krisztus, aki minket hazavezet az Atya családjába, Jézus Krisztus örökre megmarad. 
Ez a két tény egymás mellett – a mi fű voltunk, és Jézus győzelme a halál felett. Ennek a két ténynek feszültségében élünk. Azt nevezzük hitnek, amikor mulandóságunkban mégis az örökkévaló erők munkálkodnak bennünk. Erre segítsen minket a mindenható Isten!
Azt mondtam az elején, hogy Keresztelő Jánosról szól ez a vasárnap. Arról, aki Krisztus útját előkészítette. Aki maga is „fű” volt, és aki maga is rászorult a bizonyságtévők szolgálatára. Jézus így küldi vissza János tanítványait: Mondjátok meg Jánosnak, amit láttok és hallotok. És sokan járnak azóta is az ő nyomában. Akik maguk is rászorulnak a bátorító, vigasztaló bizonyságtételre, s mégis útkészítők ők maguk is. Hozzánk is így jutott el a hitre hívó szó. S ha gyenge vagy, mint a fűszál, mégis neked is szól az angyali hang: Kiálts, ne félj! Vigasztaljátok, vigasztaljátok népemet! Ámen. 
Apostoli Hitvallás
Hirdetés
Egyetemes könyörgés
Lelkész: Mindenható Istenünk, áldunk, hogy szent Fiadban közénk jöttél: hisszük, hogy most is velünk vagy, és meghallgatsz bennünket, amikor az ő nevében könyörgünk hozzád.
Első olvasó: Mennyei Atyánk! Közeledik az ünnep. Mégis annyi minden van, ami elfordítja figyelmünket Rólad. A zavaros, hideg mindennapokban mindannyian békességre, oltalmazó melegségedre vágyunk. Segíts megtalálni a belső csendességet önmagunkban, szeretteinkben, embertársainkban, hogy méltón várhassuk Szent Fiad születésének ünnepét! Add, hogy ránk sugárzott fényedet tovább adhassuk embertársainknak! Jézus Krisztusért kérünk,
Gyülekezet: Urunk, hallgass meg minket!
Második olvasó: Urunk, könyörgünk a benned hívők egységéért; üldözött testvéreink hitéért, önmagunk és minden embertársunk üdvösségéért. Vedd oltalmadba mindenütt a világon a háborúk veszedelmében gyötrődő embertársainkat! Szabj határt a bűn okozta szenvedésnek, és vess gátat a gonosz szándékoknak! Segítsd diadalra az igazságot és a jóakaratot, így teremts békességet mindenütt! Siess segítségünkre, és tarts meg minket a hitben, hogy soha el ne szakadjunk tőled, hanem tieid maradjunk, míg el nem jön országod, ahol hitünk látássá válik! Jézus Krisztusért kérünk,
Gyülekezet: Urunk, hallgass meg minket!
Első olvasó: Atyánk! Állj a betegek és a gyászolók mellé. Segítsd őket, hogy elbírják a rájuk mért terheket, hogy meghallják Igéd, megtapasztalják annak gyógyító erejét, s általa megnyugvásra leljenek. Jézus Krisztusért kérünk,
Gyülekezet: Urunk, hallgass meg minket!
Második olvasó: Urunk, a megfáradtakat erősítsd, bátorítsd és vigasztald, és adj nekik élő reménységet! Az örvendezőknek pedig szenteld meg örömét, hogy ne mulasszanak el hálát adni minden ajándékodért és minden áldásért, amelyben nem érdemük szerint, hanem kegyelmed gazdagságából részesítetted őket. Jézus Krisztusért kérünk,
Gyülekezet: Urunk, hallgass meg minket!
Lelkész: Hallgass meg minket, Urunk, és vezess földi életünk minden napján az üdvösség felé, míg el nem jön örökkévaló országod, ahol színről színre láthatunk, és angyalaiddal együtt dicsőíthetünk téged, a mi Urunk, Jézus Krisztus által.
Gyülekezet: Ámen.
Úrvacsorai ének
Uram, eljöttél hozzánk. Mintha a kitárt menny állna előttünk, úgy vár terített asztalod, amelyet Jézus készített nekünk. Mert Ő a sötétségből a világosságba, a mulandóság szolgaságából az élet szabadságára vitt, dicsérünk Téged az angyalokkal, a szentekkel és a földön küzdő egész anyaszentegyházzal együtt!
Ének: 619/4
Hallgasd meg imádságunkat, amikor Jézus Krisztus rendelése szerint cselekszünk:
A mi Urunk, Jézus Krisztus azon az éjszakán, amelyen elárultatott, kezébe vette a kenyeret, hálát adott, és megtörte, tanítványainak adta, és ezt mondta: Vegyétek, egyétek, ez az én testem, amely tiértetek adatik. Ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.
Hasonlóképpen, miután vacsorált, kezébe vette a poharat is, hálát adott, nekik adta, és ezt mondta: Igyatok ebből mindnyájan, e pohár az új szövetség az én véremben, amely tiértetek és sokakért kiontatik bűnök bocsánatára. Ezt cselekedjétek, valamennyiszer isszátok az én emlékezetemre.
Íme, Isten Báránya, Jézus, aki elveszi a világ bűneit! 
Halálodat hirdetjük, Urunk, és hittel valljuk feltámadásodat, míg el nem jössz!
Ének: 619/5
Miatyánk
Pax
Osztás 
Hálaadás
Atyánk, hálát adunk kimondhatatlan jóságodért, amivel megajándékoztál bennünket! Megtöröd bennünk a nagyzolást és a gőgöt, amikor jó híred akadályává válunk, és felemelsz minket a mélységből, amikor evangéliumodra van szükségünk. Most is megadtad, ami életre visz. Köszönjük Neked. Ámen. 
Elbocsátás
Elközelített Isten országa. Jézusban egészen közel jött hozzánk. Hirdetett igéjében értelmünkbe, lelkünkbe, teste és vére által egész testünket áthatva jött el hozzánk. 
Menjetek el, és hirdessétek az Úr halálát és feltámadását, készítsétek az Úr útját, hogy amikor mindannyian meglátják Őt örök dicsőségben, együtt örvendhessünk vele örökkön örökké. Ámen.
Áldás 
Ének: 628/6