Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. Örök élet vasárnapja, 2025. november 23. 
Mt 24:37-51, énekek: 75, 628, 024, 427

Köszöntés
Legyen derekatok felövezve és lámpásotok meggyújtva! 
Örök élet vasárnapján szeretettel köszöntöm a gyülekezetet. Ennek a vasárnapnak fénye ragyogjon bele gyászunkba, apró kis mécseseket és gyertyákat gyújtunk majd. Több lesz az, mint emlék. Vigasztalás is, hogy az élő Jézus a feltámadás első hajtása, s aki benne hisz, ha meghal is, él. 
Ezzel a reménységgel énekeljük a kezdőénekünket, a 75. számú éneket. Az istentisztelet énekesrendjét a 628. sorszámon találjuk, a főénekünk pedig a zöld próbafüzet 24-es éneke lesz, amit az istentisztelet előtt próbáltunk is. 
Ének: 75. Úr Jézus, hozzád kiáltok
Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! 
Gyülekezet: Ámen.
Az Úr Jézus Krisztus legyen mindnyájatokkal!
Testvéreim! 
Mit is kell meggyónnunk? – Talán sorolhatnánk vétkeinket, ha a végére tudnánk érni. Jézus apostola azt tanítja, ha valaki egyetlen törvényt megszeg, akkor az egész törvény ellen vét. És folytathatnánk: ha egyetlen testrészünk vétett, akkor az egész énünk került szégyenbe. És ha mélyére megyünk elrontott vagy elmulasztott tetteinknek, a félelmet találnánk ott, a magányra lelnénk, hogy végtelenül egyedül vagyunk. Ahogy a költő mondta: északfok, titok, idegenség. Miért is gyónunk? – Hogy kikerüljünk ebből az idegenségből. Nem Istennek van bűnvallásunkra szüksége – ő nem ember, hogy csak akkor állna velünk szóba, és akkor bocsátana meg, ha bocsánatot kérünk. Nekünk van erre az önvizsgálatra szükségünk, hogy megismerjük önmagunkat, és lássuk, mekkora nagy az Atya szeretete irántunk, amelyet Jézus Krisztusban mutatott meg, hogy nála otthon lehetünk, és mennyei Apánknak szólíthatjuk őt.
Így mondjuk most együtt el a Szeretet kettős parancsát, amellyel Jézus egybefoglalta az egész törvényt.
Szeresd az Urat, a te Istenedet, teljes szívedből, teljes lelkedből és teljes  erődből. Ez az első és a nagy parancsolat. A második pedig hasonló ehhez. Szeresd felebarátodat, mint magadat. Nincs más parancsolat, amely nagyobb ezeknél. 
Testvérem, vallod-e magadat bűnösnek, és Jézus nélkül elveszettnek?
Hiszed-e, hogy Jézus Krisztusért Isten megbocsát a megtérő bűnösnek? 
Ezzel a hittel imádkozzunk!
Atyám, vétkeztem, és nemcsak tetteimben vagy gondolataimban, hanem egész valómban elveszett vagyok nélküled. Ezért teljesen kezedbe teszem magam, átadom neked testemet és lelkemet. Te irányítsd léptemet, mert veled nem vagyok elveszett, hanem célba juthatok. Ámen.
Testvéreim! Isten megkönyörült rajtunk. Jézust küldte hozzánk. Ő az út, az igazság és az élet. Senki nem mehet az Atyához, csakis Őáltala. Ő azért halt meg és azért támadt fel, hogy legyőzze az idegenséget, a magányt, és otthont készítsen nekünk az Atyánál. Őt ismerve hirdetem nektek bűneitek bocsánatát az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen.
Jézus minden bűnünket magára vette és eltörölte a kereszten. Ne féljetek, hanem teremjétek az új élet áldott gyümölcseit! Ámen.
Zsoltár:
Lelkész: A bűn zsoldja a halál, 
Isten kegyelmi ajándéka pedig az örök élet Krisztus Jézusban, a mi Urunkban! 
Gyülekezet: A bűn zsoldja a halál, 
Isten kegyelmi ajándéka pedig az örök élet Krisztus Jézusban, a mi Urunkban!
Halleluja, mert uralkodik az Úr, a mi Istenünk, a Mindenható!
Örüljünk és ujjongjunk, és dicsőítsük őt, 
mert eljött a Bárány menyegzője, felkészült menyasszonya,
és megadatott neki, hogy felöltözzék fényes, tiszta gyolcsba: 
ez a gyolcs a szentek igaz cselekedeteit jelenti. 
Ének: 628/1
Gyülekezet: A bűn zsoldja a halál, 
Isten kegyelmi ajándéka pedig az örök élet Krisztus Jézusban, a mi Urunkban!
Kyrie
Úr Jézus Krisztus, aki az örök élet fejedelme vagy, Uram, irgalmazz! 
Úr Jézus Krisztus, akinek szavára új ég és új föld áll elő, Krisztus, kegyelmezz! Úr Jézus Krisztus, akinek uralma soha nem ér véget, Uram, irgalmazz! 
Ének: 628/2
Glória
Dicsőség a magasságban Istennek, és a földön békesség, és az emberekhez jóakarat! 
Ének: 628/3
Kollekta
Atyánk! Örök élet vasárnapja van. Az örök élet, amelyet felragyogtattál előttünk Jézus Krisztus halála és feltámadása által. Mi ennek a fényében szeretnénk emlékezni halottainkra, és ennek a fénysugarában szeretnénk járni életutunkat. Hogy most is, az örökkévalóságban is otthon legyünk Tenálad. Jézus Krisztusért, a te Fiadért, a mi Urunkért, akit veled és a Szentlélekkel együtt dicsőítünk örökkön örökké. Ámen.

Igeolvasás
Ének: 024 – Most hitben járunk itt
Textus és Igehirdetés
Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 
Noé napjairól szeretnék szólni. Az ítélet előjelző napjai voltak azok. Noé ácsolt bárkája falán, s a többiek látták az épülő bárkát, s nem tudták elképzelni, mit keres a pusztában egy akkora monstrum. Megcsodálták, és a világörökség többi épületei közé választották. Néhányan fel is mentek, idegenvezetők mutatták be, melyik állatnak hol lesz helye. De aztán mindenki hazament. Senki nem értette a jelet, hogy valami véget ér, kezdődik más talán. 
Úgy lesz az Emberfia napjaiban is. Az Úr Jézus elkezdte építeni a bárkát, gyülekezetét. Itt Székesfehérváron is. Itt építi most is, ahogy hirdeti nektek az evangéliumot. És sokan látják Jézus gyülekezetét. Talán meg is csodálják, bejönnek hangversenyekre, kiállításokra – de látszik-e rajtunk, hogy ez a hely, ez a közösség – Jézus köré gyülekezvén – a menedék. Az egyetlen, amely az ítélet árvizével szemben megvéd. Hogy valami véget ér ugyan, de kezdődik más. Észreveszik-e rajtunk, hogy nem egy klub vagyunk, civil szervezet, művelődési ház, még csak nem is jófejek társasága (ezekből sokkal jobbakat lehet találni máshol), hanem ez az a kör, ahol Jézus mellett menedéket találtunk. 
Látszik-e rajtunk, hogy tudjuk, hogy jön a tolvaj, és ellopja, ami soha nem volt a miénk, az illúzióinkat, a ködből épített várainkat a halhatatlanságról, hogy majd itt felépítjük az országot, csak tanítani kell, és eltörölni azokat, akik másként gondolják. Tudjuk, hogy jön a tolvaj, és ellopja önhittségünket, hogy mindent megoldunk, hogy csak egészség legyen, meg hogy többiek mások, de én vagyok valaki, ha hibáztam is, annak megvolt az oka. 
Látszik-e rajtunk, hogy tudjuk, hogy jön a tolvaj, és nem tudjuk megakadályozni, hogy betörjön. Nem is bízhatunk semmi másban, csak abban, hogy a tolvaj mégsem kifoszt, hanem azzal, hogy illúzióinkat elveszi, a valóságot tárja elénk, a menedéket, a Golgotát, Krisztus keresztjét, hogy gyengeségünk ellenére, jóvátehetetlen hibáink ellenére, töredékességünk ellenére is az Atyához tartozunk, övéi vagyunk, otthon lehetünk nála. Hogy adóslevelünket felszögezte a keresztfára, és Jézusért szabaddá tett minket. 
Látszik-e rajtunk? Mert mégis mi vagyunk azok a szolgák, akiket azért rendelt szolgái fölé a gazda, hogy kiadjuk idejében az eledelüket. Mennyi mindennel tömik az emberek fejét, ami miatt illúziók között élnek, meg félelmek kötik gúzsba őket. Ránk bízta a gazda, hogy ott, ahol és amikor kell, úgy, ahogy befogadható és emészthető, hirdessük az evangéliumot. A Krisztustól kapott igazi szabadságot, hogy emberek maradhatunk az embertelenségben, hogy fényesség vagyunk a sötétben, íz vagyunk a sótlan valóság számára irgalmasságunkkal, igazságunkkal, őszinteségünkkel és befogadó szeretetünkkel – ahogy Jézus befogadott minket. 
És hirdessük az örök ország evangéliumát. Nem a majd odaát találkozunk negédes emberi vágyát, hanem az ígéret alapján álló reménységet, hogy a töredékes teljessé válik, hogy ami eltörött, újra egész lehet, hogy ami itt árnyékot vetett, az tiszta fényben ragyog majd. Hogy bár itt százszor is elhervad a százszorszép, és hiábavaló minden jóság, mégis célja van életünknek, és affelé tartunk, s bár itt idegenek vagyunk, Jézus otthont készített nekünk az Atyánál. 
Mi vagyunk az a szolga, akire rábízta szolgatársait a gazda. Hogy akivel együtt dolgozunk a mezőn, együtt őrölünk a kézimalommal, azzal együtt örököljük az Országot Jézus mérhetetlen kegyelméből. Ámen. 

Imádság
Úr Jézus, csodálatos országot készítettél nekünk az Atyánál. Amikor mindent betölt halált legyőző életed. A játékainkat, szerelmünket, munkánkat és pihenésünket, kapcsolatainkat, öregedő testünket és lelkünket. És köszönjük, hogy amit elkészítettél, az már most ránk sugárzik, még gyászunkat is mederben tartja, mert szüntelenül emlékeztetsz, hogy országod készen vár reánk. Ámen. 
Ének: Jézus, a te beszéded
Gyertyagyújtás – alatta énekkar+ének
Örök élet vasárnapja. Hogy reménységünket megerősítse, hogy szívünket vigasztalja, hogy földi életünket megjobbítsa. Krisztus feltámadásának bizodalmával, az örök élet reménységével olvasom fel azok nevét, akiktől az elmúlt egyházi évben búcsúztunk el. 
Névsor
Adja Isten, hogy ezek a nevek felolvastassanak majd az ítélet napján az élet könyvéből. 
Most jöjjetek mindnyájan, akik emlékeztek, akik vigasztalást kerestek, akik igaz reménységre vágytok – egy-egy mécses meggyújtásával erősítsük egymást, legyen nagyobb a fény! 
Amíg mécseseket gyújtunk, először az énekkar énekel, azt követően pedig a gyülekezet a kitett számok szerint folytatja az éneklést. 
Apostoli Hitvallás
Hirdetés
Imádság
Ének: 427
Uram, hát megérkezünk hozzád. Mintha a kitárt menny állna előttünk, úgy vár terített asztalod, amelyet Jézus készített nekünk. Az Ő kitartásáért, hűségéért, üdvösséget adó haláláért dicsérünk Téged az angyalokkal, a szentekkel és a földön küzdő egész anyaszentegyházzal együtt!
Ének: 628/4
Hallgasd meg imádságunkat, amikor Jézus Krisztus rendelése szerint cselekszünk:
A mi Urunk, Jézus Krisztus azon az éjszakán, amelyen elárultatott, kezébe vette a kenyeret, hálát adott, és megtörte, tanítványainak adta, és ezt mondta: Vegyétek, egyétek, ez az én testem, amely tiértetek adatik. Ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.
Hasonlóképpen, miután vacsorált, kezébe vette a poharat is, hálát adott, nekik adta, és ezt mondta: Igyatok ebből mindnyájan, e pohár az új szövetség az én véremben, amely tiértetek és sokakért kiontatik bűnök bocsánatára. Ezt cselekedjétek, valamennyiszer isszátok az én emlékezetemre.
Íme, Isten Báránya, Jézus, aki elveszi a világ bűneit! 
Halálodat hirdetjük, Urunk, és hittel valljuk feltámadásodat, míg el nem jössz!
Ének: 628/5
Miatyánk
Pax
Osztás 
Hálaadás és elbocsátás
Idetérdelhettünk a szentély és a templomhajó határán Jézus Krisztust imádva. S ő, dicsőségéről lemondva odaadta magát nekünk, testét és vérét kaphattuk. Az örök országot ízleltette meg velünk, hogy boldog bizalommal, a feltámadás bátor reménységével éljünk ebben a világban. Menjetek, testvéreim, mert ti vagytok az a szolga, akire bízta Jézus az evangéliumot, hogy idejében adjátok azoknak, akik rászorulnak!  
Áldás 
Ének: 628/6