Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen.     Gárdony, Szfvár, 2025. július 13.       Lk 6:36-42.

Egymás terhét hordozzátok, s így töltitek be Krisztus törvényét. Gal 6:2
Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 
Kedves Testvéreim!
Jó volna megfontolnunk Jézus tanácsait. Mennyire más volna az életünk, ha nem ítélkeznénk egymás felett, ha nem vak vezetne világtalant… Ezeknek az irányadó szavaknak azonban egyetlen eredője van: Legyetek irgalmasok, ahogy mennyei Atyátok is irgalmas. 
Enélkül az egész tanítás emberi erőlködés. Próbálunk viselkedni egymással, megtanulunk udvariasok lenni, egészen jól megy már, hogy nyelünk, minden bántást és sértést lenyelünk, aztán egyszer csak megfekszi a gyomrunkat. Próbáljuk mutatni, hogy minden rendben van, erősek vagyunk – végül azonban sérvet kapunk az erőlködéstől. Nem, Jézus nem erre hív. Jézus azt mondja: Legyetek irgalmasok, ahogy mennyei Atyátok is irgalmas. 
Persze, ezzel csak az tud mit kezdeni, aki irgalomra szorul. Amikor megvizsgáljuk magunkat az istentisztelet elején, és a feloldozás igéit halljuk, nem gondoljuk, hogy mi már tökéletesek vagyunk. Sőt – ha egy nap háromszor-négyszer mennénk is templomba, mindannyiszor azt mondanánk: irgalomra szorulok. Talán a gyászom miatt, mert megtapasztaltam, mennyire törékeny a boldogságom, és megrepedtek életem keretei. Talán a betegségem miatt, mert elég valami belső egyensúlynak megbomlani, vagy az idegpályán egy kis kapcsolatnak megszakadnia, s máris egész szervezetem, lelkiállapotom, emberi tudatom felborul. Irgalomra szorulok tanácstalanságomban, mert életfordulóimon olyan bizonytalan a döntés, és ha így lesz akkor úgy kellene tennem, de ha úgy lesz, akkor így. És ezek az érvek emellett szólnak, azok az érvek pedig amellett.  Irgalomra szorulok, mert hibáztam, mert elrontottam a vizsgámat, mert elrontottam a házasságomat, elrontottam gyerekeim nevelését, mert elvesztettem barátaim bizalmát. 
Irgalomra szorulunk. Aki nem szorul irgalomra, aligha tud mit kezdeni Istennel. Aki elintézi magában dolgait, vagy aki legyint mindenre: jól lesz az úgy – az nem tud mit kezdeni Istennel. A merő optimisták, az erősek, a bölcsek mind Isten nélkül maradnak. Mert Isten irgalmas. 
Sőt az evangélium azt mondja más helyen: legyetek tökéletesek, ahogy mennyei Atyátok tökéletes. S ha jól olvasom, akkor éppen az irgalmasság tesz tökéletessé. Akik tehát irgalomra szorulnak, s akik ezért maguk is irgalmasok, azok lehetnek tökéletessé. Aki teljesen felkészült, az lesz olyan, mint a mestere – irgalmas. 
Aki Isten irgalmát keresi, aki Isten irgalmát tapasztalta, aki tudja, hogy Isten irgalmára szorul, az nem kishitű lesz, hanem éppen az lesz biztos – nem magabiztos, hanem bizonyos Isten irgalmában, bizonyos Isten hűségében, bizonyos Isten erejében. Aki ismeri Isten irgalmasságát, az dönteni mer, az szembe mer nézni a konfliktusaival, önmagával, kríziseivel. Aki ismeri Isten irgalmasságát, az mer tenni, feladatot vállalni, mert hibázni is mer. Aki ismeri Isten irgalmát, az meg mer szólalni a hitéről, az meri vállalni meggyőződését. Az nem nyelni fog, hanem elhordozni mások terhét, az nem fog ítélkezni, s nem vezeti vakon a világtalant – hanem együtt kiáltanak Isten irgalmáért. Rájuk vár, Isten fiaira vár a teremtett világ. Az irgalmasokra vár a teremtett világ.
Mert Isten irgalmas. És irgalma határtalan. Szóba állt a samáriai asszonnyal, aki elrontotta házasságait, elhívta a vámszedőt, aki rosszul használta hatalmát, bekéredzkedett a halászok csónakjába, akik beleragadtak hétköznapi életük gondjaiba, betért a gyászoló asszonyok házába, hogy megvigasztalja őket. 
Jézus irgalma határtalan. Megfordította Sault-Pált a damaszkuszi úton, megmutatta arcának fényességét Istvánnak, mielőtt kivégezték volna, remegőkezű evangélisták tollára tűzte evangéliumát, hogy nemzedékeken át sokakhoz eljusson az örömhír, és belép ide, ma hozzánk is, megszólít ebben az igehirdetésben, halandó testünkbe költözik az úrvacsora kenyere és bora révén. 
Jézus irgalma határtalan. Irgalomban gazdagok vagyunk! Legyetek tehát irgalmasok, ahogyan mennyei Atyátok is irgalmas! Ámen.