Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Fcs, Sárosd, 2025. május 4. Jn 10:11-18.

Köszöntés
Ez az istentisztelet anyák napi istentisztelet – egyben a húsvét ünnepe utáni 2. vasárnap is. A jó pásztor vasárnapja. Jézus mondja: Én vagyok a jó pásztor, a jó pásztor életét adja a juhokért. A vasárnap neve pedig a 33. Zsoltárból vett szóval: Az Úr szeretetével telve a föld. 
Nos, ezért jöttünk ide. Mert ez a végtelen örömöt keressük, amely annyi baj között is vallja: az Úr szeretetével telve a föld. 
Most éneklünk – Elveszett bárányod vagyok – utána arra figyelünk, hogy mi minden hajt bennünket Jézushoz.

Ének: Elveszett bárányod vagyok
Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! 
Ámen.

Amikor megvizsgáljuk magunkat, nem arra törekszünk, hogy kimutassuk hibáinkat, bűneinket – van abból kutatás nélkül is elég –, hanem arra emlékeztetjük magunkat, hogy mennyire rászorulunk Jézusra, hogy pásztorunk, vezetőnk, gazdánk legyen. Lehetünk gyermekek vagy édesanyák, kicsinyek vagy nagyok – minden viszonyunkban, kapcsolatunkban Jézusra szorulunk. 
Ezt mondja a negyedik parancsolat: 
Tiszteld apádat és anyádat! – mondja az Úr.
Luther Márton pedig így fejti ezt ki: Istent félnünk és szeretnünk kell, hogy szüleinket és elöljáróinkat meg ne vessük, és meg ne haragítsuk, hanem tiszteljük, becsüljük és szeressük őket, szolgáljunk és engedelmeskedjünk nekik.
Mai szolgája, Fabiny Tamás pedig így biztat: Szabad lehetsz a gyengéd szeretetre. Nem kell mindent dacosan elutasítanod szüleidet vagy tanáraidat, a régi szokásokat és hagyományokat. Megértő lehetsz szüleid hibája iránt is. Tisztelettel nézhetsz idős emberek barázdált arcába. Szívesen tartózkodsz családod körében, nem kell lenézned az egyszerű rokont sem. Ha engem szeretsz, szabad lehetsz a gyengéd szeretetre.
Imádkozzunk:
Bűnbánattal vallom, mennyei Atyám, hogy hálaadás helyett gyakran nyílik szám panaszra, pedig tele van a világ és az egész életem atyai jóságod jeleivel. Adj nekem hálás szívet, hogy boldogan magasztaljam jóságodat, Úr Jézus Krisztusért! Ámen.
Azt mondja az Úr: Megfeledkezik-e csecsemőjéről az anya? Nem könyörül-e méhe gyermekén? Ha mások megfeledkeznének is, én nem feledkezem meg Rólad! Íme, tenyerembe véstelek be! (Ézs 49: 15-16)
Ez Isten akarata, amit Jézus Krisztus láthatóvá tett számunkra halálával. Ezért Jézus Krisztus rendelése szerint feloldozlak benneteket bűneitekből! Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Járjatok új életben, gyengéd szeretetben! Ámen.

Ének: 544. Úr Jézus kérlek nézz le rám
Most köszöntés gyanánt kis forgót készítünk. Minden édesanya kap egy virágot, és mellé készítünk egy papírforgót. 

Hadd kerüljön rá egy-egy ige is a forgó szárnyaira: 
Az Úr szeretetével telve a föld
Én vagyok a jó pásztor
Én ismerem az enyéimet, és az enyéim ismernek engem
Lesz egy nyáj, egy pásztor

Énekeljük

Igehirdetés
Jézus mondja: Én vagyok a jó pásztor. A jó pásztor életét adja a juhokért. 

Ezt az igét szerintem jól ismerjük. Szép. Talán a legszebbek közé való. Jézus a pásztor.
De akkor mi vagyunk a juhok. Hogy ne mondjam: a birkák. 
S ki akarna itt birka lenni?

Nemde fel akarunk nőni? Önállóak akarunk lenni. 
Azt mondta egyszer egy kis óvodás az anyukájának, mikor az segíteni akart neki a cipőt bekötni: Majd én, én egyedül!
De anya ezt tudom! Sőt: anya, ezt jobban tudom. Később: Anya, ehhez te nem értesz. Felnőtt vagyok már. Nem kell segítség.
Ezt elméleti megfogalmazásban úgy mondják: szabad akaratunk van. Én  döntök. 
Nos, bizonyos keretek között szabad akaratunk van. De nem mi döntöttünk, hogy világra jövünk-e, vagy sem. Azt sem mi döntöttük el, hogy hol és mikor szülessünk meg. És persze amikor növekszünk, egyre nő a döntési kompetenciánk, valóban egyre önállóbbak vagyunk, s ez így van jól. Élni is kell ezzel a lehetőséggel. 
Aztán egyre többször ütközünk bele újból korlátainkba. És rádöbbenünk, hogy csak addig volt szabad akaratunk, amíg adatott nekünk – azaz Isten adott nekünk szabadságot.
S talán időben döbbenünk rá arra is, hogy szabad akaratunkból dönteni sem könnyű, mert honnan tudnánk előre, mi a jó és mi a rossz. Hogy valójában járatlan utakra indulunk akár akkor, amikor megházasodunk, akár akkor, mikor gyermeket vállalunk. Hogy ezeken az utakon valóban szükségünk van vezetőre. Aki nem kívülről tanácsol, aki nem távolról mond véleményt, hanem aki vezet. Aki átlátja helyzetünket, a világ folyását, aki tudja a jót és a rosszat. Aki ismeri az életet és a halált. 
S akkor milyen jó hír, amit Jézus mond magáról: Én vagyok a jó pásztor. 
Ő előttünk jár. Ezért van bizalmunk dönteni – még ha nem is látjuk át teljesen döntéseink súlyát, igazát. De bizalmunk van dönteni, mert Jézus előttünk jár, és utat mutat. 
Jézus a jó pásztor – s persze nem idegenvezető ő, aki valami turistáknak mutatja a látványosságokat, hanem pásztor, akinek a juhok a sajátjai. Aki számon tartja az övéit: tudja hibáikat és lehetőségeiket, ismeri erejüket és gyengeségüket, aki látja szükségeiket, és tudja, mi jó nekik. 
Jézus a jó pásztor, aki ma is megszólít, aki befogad – sőt beterel – az Atyával való közösségbe. Bár a mi életterünk egyre szűkül, de Jézus távlatai előttünk állnak. 
Milyen jó hír, mikor rádöbbenünk, mennyire nincs szabad akaratunk, hogy Jézusé minden hatalom mennyen és földön, hogy legyőzte a bűnt és a halált. Jézus, a mi pásztorunk, valóban szabad. Odaadta értünk életét – és visszavette. Mert teljes a szabadsága – a halál fölött is. Ámen.

Most mondjuk el együtt az Apostoli Hitvallást! 
Úrvacsorai ének: Jöjjetek, itt a kenyér

Lelkész: Emeljük fel szívünket!
Gyülekezet: Fölemeljük az Úrhoz!
Lelkész: Adjunk hálát az Úrnak, a mi Istenünknek!
Gyülekezet: Méltó ez és igaz!
NAGY HÁLAADÓ IMÁDSÁG (PRAEFATIO)
Lelkész: Méltó vagy a dicséretre, Istenünk!
Köszönjük, hogy hozzád jöhetünk.
Te szeretsz minket, és csodálatos világot adtál nekünk.
Te szeretsz minket, és Jézust, egyetlen Fiadat adtad nekünk.
Szeretsz minket, és jóságoddal táplálsz.
Hálát adunk mennyei ajándékaidért, és dicsérő énekünkkel csatlakozunk az
angyalokhoz és a mennyei seregekhez:

Sanctus: Az Úr szent nevét
ÚRVACSORAI IMÁDSÁG
Lelkész: Mennyei Édesatyánk! Te javunkra teremtetted a világot. Szereteted jeléül Fiadat, Jézust küldted a földre, hogy mindannyiunk barátja és megmentője legyen.
Ő segített a rászorulókon, sőt jó pásztorként életét áldozta értünk. Meghalt a kereszten, hogy mi a bűnbocsánat örömét kaphassuk. Feltámadt, hogy mi is vele élhessünk örökre. Õ adta az úrvacsorát nekünk, és így egy családdá lehetünk.
SZERZÉSI IGÉK
Lelkész: A mi Urunk, Jézus Krisztus azon az éjszakán, amelyen elárultatott, kezébe vette a kenyeret, hálát adott, megtörte, tanítványainak adta, és ezt mondta: Vegyétek, egyétek, ez az én testem, † amely tiértetek adatik. Ezt cselekedjétek az én emlékezetemre!
Hasonlóképpen, miután vacsorált, kezébe vette a kelyhet is, hálát adott, nekik adta, és ezt mondta: Igyatok ebből mindnyájan, ez a kehely az új szövetség az én véremben,† amely tiértetek és sokakért kiontatik bűnök bocsánatára. Ezt cselekedjétek, valamennyiszer isszátok az én emlékezetemre!
MIATYÁNK
Lelkész: Mennyei Atyánk! Együtt örvendezünk, és közösen adunk hálát mindazért, amit Jézus tett értünk. Add nekünk Szentlelkedet, hogy hittel vegyük Jézus testét és vérét az úrvacsorában! Hálát adunk ajándékodért, és mint családod tagjai közösen így imádkozunk:
Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy, szenteltessék meg a te neved, jöjjön el a te országod, legyen meg a te akaratod, amint a mennyben, úgy a földön is. Mindennapi kenyerünket add meg nekünk ma, és bocsásd meg vétkeinket, miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezőknek. És ne vígy minket kísértésbe, de szabadíts meg a gonosztól, mert tied az ország, a hatalom és a dicsőség mindörökké. Ámen.

AZ ÚR BÉKESSÉGE (PAX)
Lelkész: Az Úr békessége legyen mindenkor veletek!
Gyülekezet: És a te lelkeddel!
Lelkész: Köszöntsük egymást a békesség jelével.
Gyülekezet: Legyen békesség köztünk mindenkor!
Agnus Dei Ámulok 
ÚRVACSORAOSZTÁS

IMÁDSÁG (POSTCOMMUNIO)
Lelkész: Hálát adunk, mennyei Atyánk, az úrvacsora ajándékáért! Köszönjük szeretetedet. Segíts, hogy életünkben közel lehessünk tehozzád, és közel lehessünk egymáshoz is! Vezess minket utunkon!
Hallgass meg minket, Jézus Krisztusért!
Gyülekezet: Ámen.
Hirdetések
Áldás
Befejező ének: Ez az öröm el ne múljék ZÉ128