Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. Gárdony, Szfvár, 2025. március 2.   Lk 18:31-43.

Felmegyünk Jeruzsálembe, és beteljesedik mindaz, amit a próféták az Emberfiáról megírtak. Lk 18:31.
id. Balogh Imrére emlékezők
441, 620, 810, 360,

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim! 

Már nincs kétség, ahová tartanak a tanítványok Jézus után járva, az a Golgota. A szenvedés, a halál és feltámadás mélységet és magasságot – de a magasságot csak a mélységen keresztül megmutató útja. Szenvedés, halál és feltámadás, amit Jézus magára vesz, hogy menekvést, gyógyulást, üdvösséget adjon a világnak. Az úrvacsorai nagy imádságban mi magunk is odaborulunk Jézus elé, és imádjuk Őt: Isten Báránya, aki elveszed a világ bűnét, irgalmazz nekünk! 
Azt olvassuk persze a tanítványokról, hogy semmit sem értettek abból, amit Jézus mondott. S a tanítványokkal együtt talán te is úgy gondolod, hogy a világ megváltása túl nagy perspektíva, nem látod át, és téged, aki csak porszem vagy ebben a világban, téged nem is érint, rajtad nem változtat. Lehet, hogy a világ megmenekül, de mi lesz veled? Lehet, hogy a tanítványokkal együtt te sem értesz semmit Jézus szavából, amikor elmondja, mi is történik vele, hogyan adatik át a pogányoknak – azaz nem a zsidók, hanem a tieid vagy éppen a te kezedbe adatik Jézus. De ebből semmit nem értesz. Hogyan is érthetnél, amikor kisebb gondod is nagyobb a világ megváltásánál. S ki gondolná, hogy apró döntéseink, amikor kényelmünk mellett döntünk, a kisebb ellenállás felé haladunk, (Ahogyan Pilátus a kényelme és a kisebb ellenállás szerint döntött Jézus sorsáról), amikor kihasználjuk a pillanatnyi örömeinket, amikor úgy gondoljuk, hogy legalább egy kicsit szórakozhassunk (ahogyan a katonák szórakoztak Jézussal, amikor kigúnyolták), és amikor megjátsszuk a hatalmast, mert mindenhol másutt másodrangúak vagyunk, de legalább most itt hadd lehessek úr, egy évben egyszer hadd lehessek király (ahogyan visszaéltek hatalmukkal a katonák, amikor leköpték Jézust), ki gondolná, hogy apró döntéseink arra vezetnek, amit Jézus előre megmondott: az Emberfia pogányok kezébe – talán éppen a te kezedbe – adatik. 
S persze ebből semmit nem értesz. Hogyan is érthetnél, amikor kisebb gondod is nagyobb a világ megváltásánál. A munkahelyi problémáid
dal kell megküzdened, és aggódol a gyermekeid vagy unokáid miatt, szorongatnak anyagi problémák, betegség, gyász – és ezeken mit változtatna a világ megváltása. 
De azt a jó hírt adja a felolvasott evangélium, hogy miközben Jézus elindul Jeruzsálem felé, mégis megáll a vak kiáltó szavára. Hogy a te személyes problémáid mellett nem megy el Jézus. Megáll, és magához hív téged. Csak kiálts hozzá, amíg meg nem szólít, csak ne hagyd abba a könyörgést, amíg meg nem áll melletted – mert a világ megváltója a te szabadítód is. Hétköznapi, teljesen világi problémáidban megmentőd, aki számára nem mellékes, hogy összevesztél a barátnőddel, és jó volna kibékülni, nem mellékes, ha orvosi vizsgálatra vársz, és már fogytán a türelmed, és tele vagy bizonytalansággal. Jézus megáll melletted, mert fontos vagy neki azokkal a keresztjeiddel, amikre néhány év múltán mint szálkákra emlékezel csak. Az a jó hír, hogy Jézus megáll, és hív téged. Mert Ő az a szeretet, amely soha el nem fogy, Ő az a szeretet, amely megmarad mindvégig – akkor is, amikor minden egész eltörött, akkor is, amikor a költővel együtt panaszkodnánk: „pénzt, egészséget, sikert, másoknak, Uram, többet adtál”. Jézus megáll melletted, és hív. És mondjad bátran szíved kéréseit: Uram, hogy újra lássak!
S ha újra kilátsz saját gondjaid barikádja mögül, ha felnyílik a szemed Jézus irgalmának látására, indulj el Vele Jeruzsálem felé. És meglátod majd, milyen nagy csodát tett az Úr veled, hiszen nemcsak testedet, hanem lelkedet is megmentette az üdvösségre. És már csak Jézusra szomjazol, mert minden hiányunkat Ő tölti be világmegváltó művével. Ámen.