Author: Imre Rumy

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Fcs, Szfvár, 2024. április 28. Jn 16:5-15.

Énekeljetek az Úrnak új éneket, mert csodákat tett! (Zsolt 98:1)

Szeretettel köszöntöm a gyülekezetet a Húsvét ünnepe utáni 4. vasárnapon. Cantate, énekeljetek – bátorít a vasárnap. A húsvéti öröm átjárja egész testünket, felszabadít az éneklésre, nemcsak értelmünkkel, beszédünkkel, hanem a másik agyféltekénkből induló, belső késztetésből fakadó énekléssel is dicsőítjük az Urat. Az éneklésben nincs gát – a dadogós is tud énekelni, a demens is emlékszik az énekekre. Az éneklésünket a másik agyfélteke blokkolja, amikor azt sugallja (emlékek alapján), hogy te nem tudsz énekelni, azzal csak zavarod a másikat, elrontod a szépen éneklők szavát vagy azzal: az énekléssel túlságosan kitárulkozol mások előtt. 
Amikor megvizsgáljuk magunkat, ezt tegyük fókuszba: mennyire bezár minket, megakadályoz a bizonyságtételben, hogy gátat szabunk örömünknek, önkifejezésünknek, hogy nem merjük magunkat – legalább Isten előtt – feltárni, kitárulkozni. 
Az éneklés vasárnapja van. Ma hadd köszöntsük énekkarunk tagjait, és a zenével szolgálókat – az orgonával, gitárral, furulyával, dobbal bizonyságot tevőket. 
Istentiszteletünk elején énekeljük a 318. éneket.

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim!

Rónay György a húsvét éjszakáját gyönyörűen leíró versében figyeli a katonákat, akik a kocsmában isznak, hogy felejtsék a kivégzés kezükhöz tapadt vérét, aztán Pilátust és Kajafást, akik elítélték Jézust, hogyan vergődtek azon az éjszakán. S végül a Magdalai Máriára figyel, aki a Lélekkel betöltve, a reménytelenség ellenére is előre látva énekelt. 
Ó, élet, élet,
halál méhéből született, halál gubójából kikelt!
Másodszor lett első napunk, új teremtés legelső napja, lángolj!
hajnali fény, örömünk fénye, világolj!
hajnali harmat, kegyelem harmata, csillogj!
énekeljetek madarak! lombosodjatok lombok! füvelljetek füvek! fuvalljatok fuvalmak! megjött az én Jegyesem, megjött akire vártam,
jön koszorúsan a réten, hóharmatnál is
fehérebb a napsugárban!
nyomában édesség terjeng, körülötte ragyogás!

A magdalai Mária énekel Rónay György versében. Az evangéliumokban azonban inkább megdöbbent, és zavartan állt az üres sír előtt. A költő bizonyosan nem Magdalai Máriáról írt, hanem sokkal inkább önmagáról, a gyülekezetről. Akiket a Szentlélek elvezetett a teljes igazságra. 
Azokról ír, azok énekelnek, akiket a Szentlélek meggyőzött arról, hogy nem Jézus a bűnös, az eretnek, a rendtől eltérő – hanem éppen Őbenne valósul meg Isten teremtése. A világ pusztulása felé halad, a világ fejedelme elítéltetett – Jézus azonban kiút számunkra az elveszettségből. 
Azok énekelnek, akiket a Szentlélek ma is Jézussal ajándékoz meg. 
Az eljövendő dolgokat is kijelenti nektek – mondja Jézus a Szentlélekről. Persze nem jóslásokra kell gondolnunk, a holnapi időjárásra vagy a jövő heti lottósorsolásra. Hanem arra, hogy amikor elvállalunk egy-egy szolgálatot, küldetést – s gondoljunk most Katára, akit tegnap beiktattunk másodlelkésznek, gondoljunk a megválasztott és beiktatott presbitereinkre, tisztségviselőinkre, vagy gondoljunk a konfirmáltakra – szóval, amikor elvállaltunk egy küldetést, nem tudtuk, mivel fog az járni. Amikor házasságot kötöttünk, nem láttuk előre, hogy meg fogunk öregedni, hogy lesznek konfliktusaink kívül-belül, nem terveztük a betegséget, gyereknevelési problémákat. A Szentlélek azonban minden helyzetben elvezet a teljes igazságra, mert Jézusra mutat. Persze nem valami varázserő a Szentlélek, hanem ő szól a Biblián keresztül, a hirdetett igén keresztül, a keresztségünkben és az úrvacsorában. Amikor azt mondja Jézus: a Pártfogó elvezet a teljes igazságra, akkor a gyülekezeti közösségre is utal: mert ez az a közösség, amelyen keresztül munkálkodik a Szentlélek. 
Elvezet a teljes igazságra – hadd beszéljek az elmúlásról is. A Szentlélek Jézusról tesz bizonyságot. Jézushoz köt. Így ad igaz reménységet a halállal szemben. A feltámadás ugyanis nem az ember génjeibe írott program. Nem alapvető emberi jog. Hanem egyedül Jézusban nyerünk életet. De éppen ez szabadít fel arra, hogy reménykedjünk akkor is, amikor minden emberi remény elfogy. 
Nem hagyott magunkra Jézus. Elküldte a Szentlelket. Keresztségünkben már kitöltötte ránk. Konfirmációnkban megerősített. Ezért éneklünk felszabadultan Isten hatalmas dolgairól, hogy feltámasztotta Jézust a halálból, és vele együtt minket is életre keltett. Ámen.

Hadd hívjam most az oltárhoz kántorainkat és zenészeinket és az énekkart.
Hálát adunk, Urunk, az éneklés és a zene ajándékáért. Hogy nemcsak értelemmel, hanem egész bensőnkkel Rád hangolódhatunk, és felszabadítasz arra, hogy megnyíljunk előtted. 
Hálát adunk testvéreinkért, akik a gyülekezet éneklését és egész istentiszteletét elősegítik, akik énekükkel és zenéjükkel hirdetik igédet. 
Köszönjük, hogy Te is megnyíltál előttünk, nem rejtetted el gondolataidat és céljaidat, hanem Szentlelked által megmutattad előttünk magad. 
Legyen tiéd a dicsőség mindenért! Ámen.

Áldjon meg benneteket az Úr, hogy erőt merítsetek az éneklésből,
hogy közösségbe forrasszon benneteket az Isten-dicséret,
hogy hitetek és békességetek áradjon a gyülekezetre,
hogy mindannyian együtt egy szívvel, egy lélekkel magasztaljuk az Urat!
Az Úr áldjon meg benneteket, hogy áldássá legyetek sokak számára! Ámen.