Author: Imre Rumy

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Fcs, 2022. április 10. Virágvasárnap Fil 2:1-4.

Virágvasárnap van – Jézus bevonult Jeruzsálembe. Ő Izráel királya – vallotta magáról. Sőt nemcsak Izráelé, hanem az egész egyházé. De máshogyan uralkodik, mint minden más király. Ő irgalmának hatalmával uralkodik.
Istentiszteletünk elején vigyük Őelé azt, amikor erőszakkal szembesültünk, amikor elnyomtak, belénk fojtották a szót, – és azt is, amikor mi voltunk erőszakosak másokkal szemben.
67. ének

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen.
Kedves Testvéreim!
1. Jézus bevonult Jeruzsálembe. Akkor őt úgy fogadták, mint egy királyt. A pálmaágak azt jelentették, hogy népüket odateszik Jézus elé. A felsőruhák pedig azt jelentik: önmagukat teszik Jézus hatalma alá. Jézus a királyuk.
Persze Jézus nem úgy király, mint a földi királyok. A földi királyok erőszakkal uralkodnak. Ők lovon járnak. Jézus szamárháton jön. Ő irgalmasságával uralkodik. Az erőszak azonban mindig erőszakot szül. A szeretet legyőzi az erőszakot.
Hoztam egy labdát: ha ledobom a kemény földre, felpattan. Ha puha párnára dobom, akkor nem pattog tovább. Az erőszak, a keménység visszadobja a labdát. A puhaság, az irgalom megnyugtatja a labdát, elnyeli az erőszakot.
Ahol Jézus uralkodik – irgalmával és szelídségével, ott békesség van, ott éppen ezért nem távolodnak az emberek egymástól (nem pattan vissza a labda), hanem együtt maradnak. Jézus hatalma alatt lesz eggyé a gyülekezet, Isten népe.

2. Hogyan lehet Jézus hatalma alatt élni? Sokszor azt mondják, hogy közös nevezőre kell jutnunk. Majd ha egyetértünk a lényeges dolgokban, akkor egyek leszünk. Akkor majd békességben élhetünk. Addig azonban ki kell derülnie, kinek van igaza. Addig azonban érvényt kell szereznünk az igazunknak.
Azonban így sohasem lesz béke. Soha sem lesz egység. Az egységet Isten adja népének. A mi közösségünk abból születik, hogy a Szentháromság egy Isten egységéből valók vagyunk. Hogy Jézus Krisztus, az Atya Isten és a Szentlélek közösségéhez tartozunk.
Így tanultam valamikor: Hiszem, hogy saját értelmemmel, vagy erőmmel nem tudnék Jézus Krisztusban, az én Uramban hinni, sem őhozzá eljutni, hanem a Szentlélek hívott engem az evangélium által.
Nem saját akaratom, nem saját bölcsességem, hanem egyedül az evangélium vezet el arra, hogy Jézust királyként ünnepeljem, hogy befogadjam őt szívembe.
Ha emberi oldalról nézem, akkor csend és figyelem kell – azt keressük a nagyhéten. Csend és figyelem, amely Jézusra tekint. Mit tett ő értünk? Hogyan hordozta a szenvedést, vállalta a halált. Ebben a csendben munkálkodik bennünk a Szentlélek, és teremti meg bennünk az Ő országát. Egységet, békességet és közösséget.

3. Tegyétek teljessé örömömet – írja Pál apostol. Nem tudjuk, hiányzott-e valami Pál apostol öröméhez. Nem tudjuk, volt-e valami baj a Filippi gyülekezetben? Inkább arról van szó, hogy a szeretet, a közösség az valami élő dolog. Nem statikus. Állandóan mozog. Azzal lehet teljessé tenni Pál apostol örömét, hogy az egymás iránti figyelmességet szüntelenül gyakorolják.
Nem megvalósítani kell valami újat, valami eddig nem lévőt. Hanem azzal az adottsággal élni, amit Jézus már megadott. Nem valami újat kell létre hozni, hanem követni Jézust, a királyt. Valóban odatenni eléje népünket – mint pálmaágat – és elé tenni önmagunkat – mint a felsőruhákat. Ámen.

Настала неділя - Ісус пішов на Єрусалим. Він зізнався, що він цар Ізраїлю. Причому не лише Ізраїлю, а й усій церкві.Але він править не так, як будь-який інший король. Він панує силою свого милосердя.На початку нашого поклоніння приведемо до Нього, коли ми зіткнулися з насильством, коли вони були пригнічені, ми були задушені в нас, а також коли ми були насильницькі по відношенню до інших
1. Ісус пішов до Єрусалиму. Тоді його прийняли як короля. Пальмові гілки означали, що їхній народ буде поставлений перед Ісусом. А верхній одяг означає, що вони підпорядковуються владі Ісуса. Ісус є їхнім царем.
Звичайно, Ісус не такий цар, як царі на землі. Земні царі керують силою. Вони їздять. Ісус іде на ослі. Він царює зі Своєю милістю. Однак насильство завжди породжує насильство. Любов перемагає насильство.
Я приніс м’яч: коли я кидаю його на тверду землю, він відскакує. Якщо я кину його на м’яку подушку, він більше не відскакує. Насильство, жорсткість відкидає м'яч назад. М'якість, милосердя заспокоює м'яч, поглинає насилля.Там, де царює Ісус - з його милосердям і лагідністю, там мир, тому люди не віддаляються(м'яч не відскакує), але вони залишаються разом. Під владою Ісуса церква, народ Божий, стане єдиним.
2. Як ви можете жити під владою Ісуса? Часто кажуть, що треба придумати спільний знаменник. Тоді, якщо ми домовимося про основне, ми будемо єдиними.Тоді ми зможемо жити спокійно. А тим часом, хто правий, ще невідомо. Але до тих пір ми повинні стверджувати свою праведність.
Однак миру так ніколи не буде. Єдності ніколи не буде. Єдність дається Богом Своєму народу. Наша спільнота народжується з єдності Святої Трійці. Що ми належимо до спілкування Ісуса Христа, Бога Отця і Святого Духа.
Ось як я колись дізнався: “Я вірю, що своїм власним розумом чи силою я не міг повірити в Ісуса Христа або прийти до Ісуса Христа, мого Господа, але Святий Дух покликав мене через євангелію.” Не моя власна воля, не моя власна мудрість, а лише євангелія спонукає мене прославляти Ісуса як Царя, щоб прийняти Його в своє серце. Якщо я подивлюся на це з точки зору людини, то ми потребуємо тиші та уваги – ось чого ми шукаємо на Страсному тижні. Тиша і увага, що дивиться на Ісуса. Що він зробив для нас? Як ніс страждання, так і смерть прийняв.Саме в цій тиші Святий Дух діє в нас і створює в нас Своє царство. Єдність, мир і спільнота.
3. Виповни радість мою, пише апостол Павло. Ми не знаємо, чи чогось бракувало на радість апостолу Павлу. Ми не знаємо, чи було щось не так з філіппінською церквою? Це більше про любов, спільнота — це щось на кшталт живої істоти. Не статичний. Воно постійно рухається. Радість апостола Павла може бути доповнена безперервною увагою один до одного.
Вам не потрібно впроваджувати щось нове, те, чого раніше не було. Але жити з даром, який Ісус уже дав. Не треба створювати щось нове, а слідувати за Ісусом, царем.Поставити перед собою наших людей - як пальмову гілку - і поставити перед ними себе - як верхній одяг. Амінь