Author: Imre

A Fehérvárcsurgói Evangélikus Leányegyházközség istentiszteletének írott változata,
Szentháromság ünnepe utáni 1. vasárnap

Kezdő énekünk: 65 – Imádjátok Istenünket! 
Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 
Gyónás 
Bevezető zsoltár (Introitus) 
A te hűségedben bízom, Istenem! Szívem örül segítségednek. Zsolt 13,6 
Menedékem és pajzsom vagy, Istenem, igédben reménykedem. 
Támogass ígéreted szerint, hogy éljek, és ne szégyeníts meg reménységemben! 
Szemem eped, hogy meglássa segítséged, taníts engem rendelkezéseidre! 
Fordulj felém, és könyörülj rajtam, mint azokon szoktál, akik szeretik nevedet! Zsolt 119,114.116.123.132 
Dicsőség az Atyának és a Fiúnak és a Szentléleknek, miképpen volt kezdetben, 
most és mindenkor, és mindörökkön-örökké. Ámen. 
A te hűségedben bízom, Istenem! Szívem örül segítségednek. Zsolt 13,6 
Krisztus imádása (Kyrie) 
Úr Jézus Krisztus, aki kitárt karral hívsz minden embert a veled való közösségre, Uram, irgalmazz! 
Úr Jézus Krisztus, aki megismerteted velünk az Atya akaratát, Krisztus, kegyelmezz! 
Úr Jézus Krisztus, aki elküldöd a Szentlelket, hogy megérthessük igédet, Uram, irgalmazz! 
Dicsőítés (Gloria in excelsis)
Dicsőség a magasságban Istennek, és a földön békesség, és az emberekhez jóakarat!
A nap imádsága (Kollekta)
Imádkozzunk! Mindenható Istenünk, aki Jézus Krisztust azért küldted, hogy hozzád vezessen minket, kérünk, add, hogy odafigyeljünk figyelmeztető és életet adó szavára, és az Ő útját járva eljuthassunk örök otthonunkba. Légy áldott azért, hogy mindent megelőző szeretetedet megismerve biztosak lehetünk abban, hogy nálad a teljes élet vár minket. Dicsérünk és magasztalunk téged, Atya, Fiú, Szentlélek Isten! Ámen. 
1. Lektor: Hallgassák meg, Testvéreim, az ószövetségi olvasmányt Ezékiel próféta könyvének 2. fejezetét:
Ezt mondta nekem: Emberfia, állj a lábadra, beszélni akarok veled! Miközben beszélt, lélek áradt belém, talpra állított, én pedig hallottam, hogy beszél hozzám. Ezt mondta nekem: Emberfia, elküldelek téged Izráel fiaihoz, a lázadó néphez, amely fellázadt ellenem. Hűtlenek voltak hozzám ők is, őseik is egészen a mai napig. A makacs és konok szívű fiakhoz küldelek. Mondd nekik: Így szól az én Uram, az ÚR!... Akár hallgatnak rá, akár nem törődnek vele – hiszen engedetlen nép ez –, majd megtudják, hogy próféta volt közöttük.
Te pedig, emberfia, ne félj tőlük, beszédüktől se félj! Ha csalán és tövis szurkál is téged, ha skorpiók közt ülsz is, akkor se félj beszédüktől, ne rettegj tőlük, hiszen engedetlen nép ez. Hirdesd nekik az én igéimet, akár hallgatnak rá, akár nem törődnek vele; hiszen engedetlen nép ez! Te pedig, emberfia, hallgasd meg, amit mondok neked! Ne légy engedetlen, mint ez az engedetlen nép! Nyisd ki a szád, és edd meg, amit adok neked! Láttam, hogy egy kéz nyúlt felém, és egy irattekercs volt benne. Kiterítette előttem, és az tele volt írva mindkét oldalán. Siratóének, sóhaj meg jajszó volt ráírva. 
Áldjuk az Urat, mert irgalmas, és beszéde megmarad örökké. 
2. Lektor: A Szentháromság ünnepe utáni 1. vasárnap újszövetségi olvasmánya János 1. levelének 4. fejezetében a 16. verstől olvasható:
Isten szeretet, és aki a szeretetben marad, az Istenben marad, és Isten is őbenne. Abban lett teljessé a szeretet közöttünk, hogy bizalommal tekinthetünk az ítélet napja felé, mert ahogyan ő van, úgy vagyunk mi is ebben a világban. A szeretetben nincs félelem, sőt a teljes szeretet kiűzi a félelmet; mert a félelem gyötrelemmel jár, aki pedig fél, nem lett tökéletessé a szeretetben. Mi azért szeretünk, mert ő előbb szeretett minket. Ha valaki azt mondja: „Szeretem Istent”, a testvérét viszont gyűlöli, az hazug, mert aki nem szereti a testvérét, akit lát, nem szeretheti Istent, akit nem lát. Azt a parancsolatot is kaptuk tőle, hogy aki szereti Istent, szeresse a testvérét is. 
Urunk, szentelj meg minket igéddel! A Te igéd igazság. 
A vasárnap evangéliuma Lukács evangéliumának 16. fejezetéből szól hozzánk a 19. verstől: 
Volt egy gazdag ember, aki bíborba és patyolatba öltözött, és nap mint nap fényes lakomát rendezett. Egy Lázár nevű koldus ott feküdt a kapuja előtt, fekélyekkel tele, és azt kívánta, hogy bárcsak jóllakhatna a gazdag asztaláról lehulló morzsákkal, de csak a kutyák jöttek hozzá, és nyaldosták a sebeit. Történt pedig, hogy meghalt a koldus, és felvitték az angyalok Ábrahám kebelére. Meghalt a gazdag is, és eltemették. Amint ez a pokolban kínok között gyötrődve felemelte a tekintetét, látta távolról Ábrahámot és kebelén Lázárt. Ekkor felkiáltott: Atyám, Ábrahám, könyörülj rajtam, és küldd el Lázárt, hogy ujja hegyét mártsa vízbe, és azzal hűsítse nyelvemet, mert igen gyötrődöm e lángban. De Ábrahám így válaszolt: Fiam, jusson eszedbe, hogy te megkaptad javaidat életedben, éppen úgy, mint Lázár a rosszat. Ő most itt vigasztalódik, te pedig gyötrődsz. Ezenfelül még közöttünk és közöttetek nagy szakadék is tátong, hogy akik innen át akarnak menni hozzátok, ne mehessenek, se onnan ide át ne jöhessen senki. Ő pedig így szólt: Akkor arra kérlek, atyám, hogy küldd el őt apám házához, mert van öt testvérem, beszéljen a lelkükre, nehogy ők is ide kerüljenek, a gyötrelem helyére. Ábrahám így válaszolt: Van Mózesük, és vannak prófétáik, hallgassanak azokra! Ő pedig ezt mondta: Nem úgy, atyám, Ábrahám, hanem ha a halottak közül megy valaki hozzájuk, akkor megtérnek. Ábrahám ezt felelte: Ha Mózesre és a prófétákra nem hallgatnak, az sem győzi meg őket, ha valaki feltámad a halottak közül.
Ezek az evangélium igéi. Áldunk Téged, Krisztusunk! 

Kedves Testvéreim!

Ritkán olvasunk Ezékiel próféta könyvéből. Érdekes alak volt ez az Ezékiel. Amikor Izráel népének vezetőit, jómódú embereit fogságba vitték, akkor került ő is fogságba. Szóval Ezékiel nem akárki volt. Mi azt tudjuk róla, hogy próféta, kortársai azt mondták róla: előkelő ember, a felső tízezer tagja, befolyásos alak. Most mégsem nevén szólítja Isten, hanem így: Emberfia. 
Majd nemzedékekkel később ennek a kifejezésnek is rangja lesz, változik az értelme. De Ezékiel korában egyszerűen azt jelentette: egy a sok közül. Nem azt mondom, hogy a fogság idején ne számított volna a rang. Biztosan számított. Isten előtt azonban a legnagyobb is csak olyan, mint a többi. Ezékiel is csak EMBERFIA – egy a sok közül. 
Amilyen vagyok én is, meg te is. Semmi kiváltság, semmi tekintély. Csak egy a sok közül. De hát ilyen a mi Istenünk. Ő maga is, Jézus, egy lett a sok közül. Beleszületett ebbe a világba, emberré lett. Nem hatalommá, nem erővé, hanem egy a sok közül. S a tanítványok is – nem előkelőek, nem bölcsek, hanem mint a nép minden más tagja. Egészen egyszerű emberek. Amilyen vagyok én is, meg te is. Úgy tetszett Istennek, hogy ilyen egyszerű embereken keresztül hirdeti igéjét. Nem sztárpapokon keresztül, hanem egészen egyszerű embereken keresztül. Mint amilyen vagyok én is, meg te is. 

Szeretnék beszélni egy nem nagyon idevágó témáról. Az egyházról. Mostanában fogalmazódott meg bennem, hogy az Egyháznak három megjelenési formája, szintje van. S az emberek ebből egyet, legfeljebb kettőt ismernek. 
Amit ismernek, az az egyházszervezet. Na, erről sok rosszat elmondanak! Okkal-ok nélkül – legyen az ő hitük szerint. Erre mondjuk, hogy egyházközség, meg egyházmegye, meg Országos egyház. A második szint, amit még talán ismernek, a közösség. Amikor összejövünk, templomot takarítunk, közösséget építünk, jót játszunk. Az egyház, mint közösség – aki ezt a szintet ismeri, az már tud jót is mondani az egyházról. A harmadik szint: a hívők közössége. Most, a karantén alatt éltük ezt meg. Nem attól közösség ez, hogy összejövünk, találkozunk, jól érezzük magunkat együtt. Hanem attól közösség, hogy ugyanaz az ige szólított meg, hogy vonz bennünket Krisztus, hogy keressük (s talán valamennyire éljük is) az evangéliumot. Ezt a legtöbben nem ismerik. Pedig a másik kettő ebből nőtt ki. S ha ez eltűnik, akkor eltűnik az egyház. 
Hogy került ide ez a gondolat? 
Merthogy itt vagyunk, egészen egyszerű emberek. Akiket megszólított az Úr – ahogyan megszólította Ezékielt is. Minket is megszólított. A szívünkbe, gondolkodásunk, értelmünk közepére helyezte az igét – a törvényt és az evangéliumot. És küld, hogy mondjuk tovább. Ami nekünk útmutatást adott, örömöt szerzett, helyreigazított vagy vigasztalt – azt adjuk tovább. Mert szüksége van a világnak erre a szóra. Az igére. A törvényre és az evangéliumra. Nekünk, egyszerű embereknek, adta az Úr ezt a megbízást. Bár engedetlen nép ez – mondja az Úr. S biztosan tapasztaltuk is. Hogy beszélhetünk, de hiába. Lepattan róluk. Engedetlen nép ez – amilyenek mi is vagyunk. Mert egy vagyunk a sok közül. 

De Isten olyan kegyelmes, hogy ennek a engedetlen népnek is hirdeti igéjét. Az evangéliumi példázatnak van egy érdekes mozzanata. Ha Mózesre és a prófétákra nem hallgatnak, az sem győzi meg őket, ha valaki feltámad a halottak közül. - mondja Ábrahám. És Jézus mégis meghalt, és feltámadt, és megjelent negyven napon át, hogy mégis meggyőzze, aki nem akar meggyőződni. Szinte nyakunkra jár a Szentlélek, hogy végre higgyünk. Nem hagy nyugodni, hogy végre az evangélium szavára hallgassunk. Mert semmi más nem ad életet és menekvést ennek a világnak. De ez már egy másik prédikáció – vagy inkább előadás témája volna. Ámen.
Mondjuk el együtt az Apostoli Hitvallást! 
Lelkész: Dicsérünk Téged mindenért, amit az elmúlt tanévben kaptunk tőled. Annyi mindent adtál nekünk, hogy felsorolni sem tudjuk – gondolunk a természet csodáira, a családunkra és barátainkra, a tanárainkra és mindenkire, akitől tanultunk valamit, az igére, amit hirdettél közöttünk, és a jövőre, amit elénk tártál. Dicsérünk Téged mindenért! És kérünk, jó Atyaként hallgasd meg kéréseinket:
Olvasó: Köszönjük neked teremtett világodat. A napsütést és az esőt, a betegséget és a gyógyulást, a kis állatkáinkat és virágainkat, amiket otthon gondozhatunk. Kérünk, hogy teremtett világoddal bölcsen éljünk, sokszínűségét őrizd meg gyerekeink számára is. És hadd ismerjük meg hatalmadat és szentségedet teremtett világod bölcs ismerete által. Jézus Krisztusért kérünk!
Urunk, hallgass meg minket!
Olvasó: Köszönjük neked családunkat, barátainkat – azokat, akik körülvesznek minket. Bennük Te magad jöttél közel hozzánk. Néha szereteted melegével, néha a mi szeretetünk után vágyakozva. Hadd ismerjük fel jelenlétedet embertársainkban! Jézus Krisztusért kérünk!
Urunk, hallgass meg minket!
Olvasó: Köszönjük neked tanítóinkat és tanárainkat és mindazokat, akiken keresztül tanítottál, növelted tudásunkat, formáltad gondolkodásunkat, ízlésünket, lelkiismeretünket. Add Szentlelkedet, hogy meg tudjuk különböztetni az igazat és a hamis, a jót és a rosszat, hogy gyermekeidként éljünk ebben a világban! Jézus Krisztusért kérünk!
Urunk, hallgass meg minket!
Olvasó: Köszönjük neked igédet, amellyel megszólítottál. Azért adtál istentiszteleteket, hittanórákat és bibliaórákat, azért adtad kezünkbe a Bibliát, hogy hitre jussunk. Kérünk, őrizz meg minket a veled való élő közösségben most és örökké. Jézus Krisztusért kérünk!
Urunk, hallgass meg minket!
Lelkész: Áldunk Téged minden ajándékodért. Mert mindent azért adtál, hogy eljövendő országod örömében részesítsd népedet. Nemcsak magunkért könyörgünk, hanem minden testvérünkért ebben a világban: testvérgyülekezeteinkért és az üldözött keresztyénekért, más templomokban összejövőkért és az otthon maradottakért. Országodban egyesíts minket Jézus, a te Fiad által. Akié a dicsőség és a hatalom örökkön örökké. Ámen. 
Mi Atyánk…
Áldjon meg minket a mindenható Isten, az Atya és a Fiú és a Szentlélek! Ámen. 
Ének: 232.Jer, kérjük Isten áldott Szentlelkét