Author: Imre

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. Pákozd, Egyetemes Imahét záró alkalom 
	2019. január 27.

Világosságom és segítségem az Úr! (Zsolt 27:1)

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen.

Kedves Testvéreim!

Nehéz hét végére értünk. Mert indonéz testvéreink, akik ennek a hétnek rendjét összeállították, végigvették a világ nagy gondjait. Salamon a Prédikátor könyvében mondja, hogy nagy baj a bölcsesség, sok szenvedés jár vele. S ez a hét eszünkbe juttatta azt a sok gondot, ami a világnak – nemcsak Indonéziának, hanem a mi környezetünknek is – vesztét okozza. Csak hogy felidézzünk néhányat: a korrupció, a kulturális és vallási különbözőségek, a szegénység és gazdagság kérdése, a természet kizsákmányolásának kérdése, a túlnépesedés veszélye, a nők kiszolgáltatott helyzete. Engem egyre jobban nyomasztott ez a hét. Igen, találtam olyan témát – talán a nők helyzete ilyen – amelyre azt mondtam: egészen jól állunk itt, Európában. S voltak olyan témák, amelyekben pedig legjobb igyekezettel is a kizsákmányolók között láttam magamat, az európai-magyar keresztyénséget is. Ilyen a kulturális különbözőségek témája, a szegénység és gazdagság kérdése és különösen az ökológia. Van miért bűnbánattal állni Isten színe elé.

Sokszor kérdezik azt: mi a véleménye az egyháznak erről vagy arról a társadalmi kérdésről. Ezzel kapcsolatban a római katolikus egyháznak, a Szentszéknek legtöbb esetben egyértelmű álláspontja van. Reformátusok és evangélikusok ilyen álláspontokat csak ritkán fogalmazunk meg. E ritka esetek közé tartozik a rasszizmus elítélése. Nem azt jelenti ez, hogy ne tudnánk hozzászólni egy-egy kérdéshez. A megújuló erőforrásokkal kapcsolatban, a családtervezéssel kapcsolatban, a szegénység-gazdagság kérdésében van véleményünk. Van véleményünk a munkaidő-keret megállapításával kapcsolatban, a vélemény-formálás módszereivel kapcsolatban. Nem kötelező véleményünk van, amelyet kinyomtatunk, és aki nem azt vallja, az nem tartozik közénk. Hanem szeretünk együtt gondolkodni ezekről a kérdésekről Isten igéjének, Jézus Krisztusnak ismeretében. És ezeket a véleményünket elmondjuk, ha kérdeznek.
Azonban – ezt vallom – elsődleges küldetésünk nem a problémák megoldása. Ahogy Pál apostol nem tiltakozott, és nem vonult utcára a rabszolgaság intézménye miatt, a különböző népek római megszállása miatt, a rabszolgatartók kegyetlen bánásmódja miatt. De a gyülekezetben határozottan mondta Jézus szavát: Közöttetek nem ez a rend! Ti nem így tanultátok a Krisztust! Ugyanígy mi sem készülődünk utcai megmozdulásokra, nem helyezünk ki óriásplakátokat, de a gyülekezetben határozottan hirdetjük: Testvéreim, ti nem így tanultátok a Krisztust!

És akik Krisztus követésére szánták el magukat, akik nem földi befolyásoknak akarnak tetszeni, akár jobbra, akár balra sodornak is azok, hanem kizárólag az Urat tartják Mesternek, akik az Ő világosságában akarnak önállóan gondolkodni, felelősen élni, azokat bátorítjuk a zsoltáros szavával: Világosságom és segítségem az Úr, kitől félnék! És Jézus hívó hangját visszhangozzuk: Aki engem követ, nem jár sötétségben, hanem övé lesz az élet világossága. Pál apostollal együtt szeretnénk bátorítani azokat, akik Krisztus követésére indultak ebben a sok gonddal küzdő világban: „Erősödjetek meg az Úrban, az Ő hatalmas erejében!
Kérem, hogy mindenki a maga helyzetére fordítsa ezt le. A szülők, hogy gyermekeiket egyszerűségre és munkálkodásra hívják, s a természet szeretetére neveljék. A házastársakat, hogy egymást megbecsüljék, és a családi közösséget az elsők közé sorolják. Hogy szomszédok egymással nemcsak békességben, hanem egymást támogatva éljenek. Hogy a gyülekezet Krisztushoz tartozása legyen erősebb a politikai nézetekhez tartozásnál, de még az etikai ítélkezésünknél is. (Ne feledjük, Jézus szavai előtt közvetlenül a házasságtörő asszony története áll!)
Nem gondolom, hogy megváltoztatjuk a világot. De bizonyos vagyok abban, hogy Krisztus világossága jobban fog ragyogni a gyülekezet felett, a gyülekezeten keresztül, mint ahogy a templomot reflektor megvilágítja!
Világosságom és segítségem az Úr! – hadd mondjam bizonyságul azoknak, akik éppen árnyak között járnak. Betegséggel küzdenek, anyagi javakban szűkölködnek, elismerésre vagy társra vágynak. Vagy bármiféle baj, fájdalom veszi őket körül. Hogy ezekben a helyzetekben is álljanak meg a hitben szilárdan, maradjanak Krisztus mellett. Mert Ő kétségkívül ígéri: Aki engem követ, nem jár sötétségben, hanem övé lesz az élet világossága.

Mindezek közben nem ígérek sikert. A világ gondjainak ismerete mellett egyetlen lelkiismeretes embernek sincsenek illúziói. Jézus az őt követőknek a kereszt felvételét adta útravalóul. Bizony, sokszor megfeszülünk – akár saját hibáink és töredékességünk miatt, akár mert csak két rossz közül választhatunk. Sokszor megfeszülünk. Mégis, Jézus az Ő békességét ígéri az őt szeretőknek. Ámen.