Author: Imre

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 
Gárdony, Székesfehérvár, Sárosd, 2017. november 26.  2. Pt 3:3-13

Örök élet vasárnapján szeretettel köszöntöm a gyülekezetet Isten igéjével, Jézus szavával: Legyen derekatok felövezve és lámpásotok meggyújtva! (Lk 12:35)
Szeretem ennek a vasárnapnak azt a nevét, ahogyan római testvéreink használják: Krisztus király vasárnapja. Jézus hatalmáról, örök életet adó szeretetéről szól ez a vasárnap. 
Tudom, sokan gyásszal szívükbe jöttek közénk – közülük is kiemelten köszöntöm azokat, akik Földesi Lászlóra emlékezve jöttek ma istentiszteletre. 
Amikor megvizsgáljuk magunkat Isten előtt, vigyük elé mindazt, ami az örök élet örömét, Krisztus királyi hatalmát elhomályosítja szemünk előtt! 
Istentiszteletünk elején a 402. éneket énekeljük, és a 628. rendet használjuk majd.
Istentiszteletünk folyamát a GyLK 55. oldalától kísérhetjük figyelemmel. 

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen.
Kedves Testvéreim!
Gyönyörű verset kaptam ajándékba – ezt adom tovább ma testvéreimnek: 
Álmos István: Irgalmad ragyogása

Vétkeim zuhatagában / térek újra és újra hozzád / elhagyatottan mindenektől / tartalmad erejében / töltődöm / egyensúlyt nyerve kötődöm / végtelenül.

Válságok purgatóriumában / gyötrődve / kérdések kényszerítenek / megingásokon / túli folytatásra.

Közelebb és közelebb / a kegyelem fényeihez /
irgalmad ragyogásában.

A megtapasztalt szeretet / vezesse létem / örök tartalmadba.

Valami nagyon szép vers ez. Erősen kötődik felolvasott igénkhez. 
1. Mert ma is vannak gúnyolódók, mint a levél keletkezésének korában. Nem is feltétlenül rosszindulatú emberekre gondolunk, hanem sokkal inkább a megkeseredettekre, a hitükben elfáradtakra, akik sóhajtva mondják: mi lett azokból a szép ígéretekből! A gyermekkori bibliaórákon olyan szépre festett Isten országából… Sőt ezek gyötrő kérdések bennünk vetődnek fel, a mi hitünket zúzzák porrá – válságok purgatóriuma ez! 
Álmos István így válaszol kérdéseire: ezek kényszerítenek megingáson túli folytatásra. A „mégis-hitre”, a kitartó várakozásra. Amiről Luther énekében énekeltünk: „Ha késik is segítsége, ha várat is magára, nincs kétségem, szava igaz, ígéretét beváltja!” 
Ezt a megingáson túli folytatást kívánom testvéreimnek. Sőt kérem: ne higgyenek a gúnyolódó, a hitet romboló szavaknak. Isten ígérete igaz, s ha ő országát megígérte, akkor el is hozza azt. 
2. Álmos István ezt írja: Tartalmad erejében töltődöm, egyensúlyt nyerve kötődöm végtelenül. Ezért, mivel ezt a költővel együtt megtapasztaltuk, halottainkról ma emlékezünk meg. Az örök élet vasárnapján. Krisztus király vasárnapján. Hogy gyászunk, fájdalmunk Krisztus győzelmének fényében, Krisztus feltámadásának erejével valamiképpen egyensúlyba kerüljön. Így imádkozunk az úrvacsoravételre készülve: „Megváltónk keresztjének titkát ünnepelve feltámadásának erejében részesüljünk”. Krisztus keresztje ad reménységet szemben a halállal. Jézus gyöngesége, ahogy a katonák elfogták, megölték, ahogy értünk meghalt, nekünk valóban erőnk, erőforrásunk lett. S ha Krisztus keresztje erőt ad, mennyivel inkább megerősít bennünket feltámadása és élete! Ha Krisztus gyöngeségéből erő fakad, mennyivel inkább abból a hírből, hogy győzött bűnön és halálon!
Tudom, sokan gondolják, hogy Krisztus feltámadása nem enyhíti szeretteink elvesztésének fájdalmát. A kettőt egészen máshol kezeli értelmünk. Az egyik a hiányunkat fejezi ki, a másik reménységünket táplálja. Egyikkel önmagunk veszteségeit siratjuk, másikban reménységet kapunk a halottak számára. Mégis a költő így tapasztalja – vele együtt az apostolok és hitben előttünk jártak vallották: Tartalmad erejében töltődöm, egyensúlyt nyerve kötődöm végtelenül. 3. És folytatja a költő, szinte útmutatást ad erre a kötődésre: Közelebb és közelebb / a kegyelem fényeihez / irgalmad ragyogásában. A megtapasztalt szeretet / vezesse létem / örök tartalmadba. 
Nem az örök országról, az eljövendő világról szól. Örök tartalmadba – mondja a költő. S igénk pedig: Milyen szentül és kegyesen kell élnetek, aki várjátok és siettetitek Isten napjának eljövetelét! 
Végül erre figyeljünk: siettetitek Isten napjának eljövetelét. Mert ez nem más, mint az evangélium hirdetése. Az Atya örök tartalma, a halált legyőző hatalma, bűnt eltörlő irgalmassága legyen a mi tartalmunk. Testvéreim! Nem állunk üresen egymás előtt. Az Atya örök tartalma adatott, hogy gyermekeinknek továbbadjuk, hogy barátainkat azzal erősítsük, hogy a kételkedőket azzal vigasztaljuk! Mert az Atya nem azt akarja, hogy némelyek elvesszenek, hanem hogy mindenki megtérjen és éljen. Ámen.