Author: Imre

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Szfvár, 2017. április 17. Ap Csel 10:34-43.

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 
Húsvét után nemcsak a sír tárult fel – feltárultak a szívek, és feltárultak a kapuk a határokon. 

Kedves Testvéreim!

Húsvét második napja van. A nagy ünnepeink már csak ilyenek: két napon át ünnepeljük azokat. Már így is csökkentettük az ünnep idejét, hiszen a régiek nyolc napon át tartották a Húsvétot. (Sőt – egészen Pünkösdig – 50 napon keresztül. Igaz, az nem munka nélküli ünneplés volt)
Ma már sokan azt kérdezik, miért is kell két napon át ünnepelni, illetve úgy gondolják, hogy a két nap alternatíva: vagy első napon, vagy második napon megyünk templomba. 
Nos, azt biztosan kifejezi ez a két napos ünnep, hogy a Húsvét nem pillanatnyi esemény, hanem olyan ünnep, amelynek következménye van – s nemcsak következménye, hanem folytatása. Az evangéliumi történet és ez a mostani szakasz is ilyen „húsvét utáni húsvét”. Az evangéliumban Jézus odaszegődik az emmausi tanítványok mellé, és aki feltörte a sír zárait, az ott, az emmausi úton a hitetlenségüket töri fel, értetlen szívüket nyitja meg. 
Ebben a történetben pedig a megszokások falait töri át a feltámadott Jézus, és kaput nyit zsidók és nem zsidók között. Akik eddig kívül rekedtek az üdvösség, a befogadottság falain, azok meghívást kaptak az üdvösségre, Isten népének közösségébe. 
Húsvéthétfő azt hirdeti, hogy húsvét után is van húsvét, mert aki egyszülött Fiát nekünk adta, hogyne adna nekünk vele együtt mindent! S persze a legnagyobb csoda a feltámadás csodája – de ez a csoda annyiféleképpen jelenik meg életünkben: például így, hogy szívek nyílnak meg Jézus előtt. És úgy, hogy határok omlanak össze Jézus előtt. 
Hiszen átéltünk mi is ilyeneket. Egy fiú kissé remegve kérése nagysága és konkrét volta miatt, könyörgött barátja megtéréséért. Három éve voltak már osztálytársak, minden nap megosztották tízóraijukat és idejüket egymással – de a hitben nem voltak együtt. S mikor kimondta az imádságot, néhány hét múlva a barátja megkérdezte: „annyit beszélsz nekem arról az ifjúsági körről – egyszer elmehetnék veled oda?” Mert húsvét után is van húsvét, s a Feltámadott Jézus ma is kinyitja a szívek sziklasírját. 

Az üdvösség az igehirdetés által.
A megtérés csodáját látva arról is szeretnék szólni, hogy az üdvösség az igehirdetés által adatik. A Jézus Krisztusról szóló igehirdetés által. Nem abból, hogy valaki elmegy ifjúsági órára, hanem abból, hogy Jézus Krisztus szól hozzá igéjében. 
Természetesen él bennünk a szomjúság Isten után. Sokan jutnak el az imádság, a kegyesség, az elmélkedés bizonyos igényére. Ez a történet is elismeri, hogy az ember keresheti Istent. Kornéliusz imádkozó, böjtölő, kegyes ember volt. Le is kell vetnünk magunkról azt a keresztyén gőgöt, hogy a mi vallásunk különb volna bármely más vallásnál. Sőt, mintha Kornéliusz kegyessége előzménye volna annak, hogy hitre jut. Nem akarok hát ítélkezni senki vallásossága felett.
Azonban az is kitűnik, hogy üdvösség az igehirdetés által adatik. Mert milyen érdekes, hogy Kornéliusz meghívja Pétert. Ha ő imádkozó, kegyes ember volt, akkor miért nem volt elégedett kegyességével? Miért nem elégítette őt ki az, amije volt? Mit kaphatott még Pétertől? Amit kapott, azt hallottuk Péter igehirdetésében: Jézust kapta. 
Húsvét húsvét után: a Feltámadott Krisztus így szegődik ma is a keresők mellé, így elégíti ki hiányaikat: a Jézusról szóló igehirdetés útján. Ha valaki megszólítja őket, és elmondja, kicsoda Jézus. Sokszor használjuk keresztyénként azt a kifejezést: találkozni Jézussal. Személyes kapcsolatban lenni Jézussal. Ez a találkozás nem valami misztikus dolog. Hanem az egyszerű emberi beszédben, ahogy Péter szól Jézusról, életre kel Krisztus. 

Az igehirdető és az igehirdetés viszonya
S még egy csodáról szeretnék szólni. Péter így kezdi igehirdetését: most kezdem megérteni… Ő az igehirdető, akit azért hívattak, mert ha valaki valamit tud Jézusról, akkor ő az. S mégis azt mondja: Most kezdem megérteni. 
Biztosan sokan vannak, akik azért nem mernek Jézusról beszélni másoknak, mert úgy gondolják, kevés hozzá a tudásuk. Péternek ez a vallomása arról szól, hogy tényleg kevés a tudásunk. De ez ne akadályozzon meg bennünket abban, hogy Jézusról beszéljünk. Hiszen valóban a Feltámadott Jézus szól rajtunk keresztül. Nem mi törjük le a szívek zárait, hanem Ő. S Ő a mi szívünk zárait is letöri. Húsvét után is – sok évvel megtérésünk, hitre jutásunk után is – újra ad Húsvétot. Amikor igét hirdetünk, minket is megszólít az Úr. 
Húsvét második napja van. Húsvét utáni húsvét. Igazi ünnep – Krisztus töri át szívünk, szokásaink, gondolkodásunk falait, hogy életre jussunk! Ámen.