Author: Imre

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	Fehérvárcsurgó, 2016. október 16. Jn 4:46kk

Szeretettel köszöntelek Benneteket heti igénkkel: Ne győzzön le téged a rossz, hanem te győzd le a rosszat a jóval. (Rm  12:21)
Valami harcról szól ez a vasárnap. S persze valóban sokat harcolunk – valaki valós ellenségekkel küzd, más inkább önmagával. Hallottunk már árnyékbokszolásról – amikor valaki vélt támadást akar leküzdeni. Hallottunk szélmalomharcról, ami a reménytelen küzdelem kifejezése. Sokat csatázunk – és sok sebet ejtünk. Magunk is megsebesülünk ilyenkor. Mások pedig félnek a harctól, visszahúzódnak, de vajon nem válnak-e mégis áldozattá? 
Valami harcról szól ez a vasárnap. Ne győzzön le téged a rossz, hanem te győzd le a rosszat a jóval. (Rm  12:21)

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! 
Gyülekezet: Ámen.
Az Úr Jézus Krisztus kegyelme legyen mindnyájatokkal! 
Hoztam mindenkinek egy emberi alakot és egy kardot. Kérem, hogy az emberi alakon jelöljétek be, hol ért titeket sebesülés – olyan szépen jelzi ezt a magyar nyelv: fáj a szívem, nyomja a vállamat, ezt nem bírom megemészteni, ebben elbotlottam, megütöttem a bokámat, stb. 
A kardra pedig azt írjátok (rajzoljátok rá) rá, hogy ti kit sértettek meg, mikor okoztatok másoknak sérülést.

Lelkész: Megvallom előtted, Istenem, és előttetek, testvéreim, hogy vétkeztem gondolattal, szóval és cselekedettel. Sok jót elmulasztottam, sok rosszat elkövettem. Bánom bűnömet. Küzdök ellene. Kérlek benneteket, imádkozzatok értem Urunkhoz, Istenünkhöz.
Gyülekezet: A mindenható és kegyelmes Isten könyörüljön rajtad, bocsássa meg bűnödet, és vezessen az örök életre. 
Lelkész: Ámen.
Gyülekezet: Megvallom előtted, Istenem, és előttetek, testvéreim, hogy vétkeztem gondolattal, szóval és cselekedettel. Sok jót elmulasztottam, sok rosszat elkövettem. Bánom bűnömet. Küzdök ellene. Kérlek benneteket, imádkozzatok értem Urunkhoz, Istenünkhöz.
Lelkész: A mindenható és kegyelmes Isten könyörüljön rajtatok, bocsássa meg bűnötöket, és vezessen benneteket az örök életre.
Gyülekezet: Ámen. 

Uram, kegyelmed betölti a földet.
Taníts engem rendelkezéseidre! Zsolt 119,64
Parancsolataid énekké váltak ajkamon,
azon a földön, ahol jövevény vagyok.
Uram, éjjel is gondolok nevedre,
megtartom törvényedet.
Teljes szívből esedezem hozzád,
légy kegyelmes, miként megígérted!
Megfontolom minden utamat,
lépteimet igéd ösvényére terelem. Zsolt 119,54.55.58.59
Kis glória vagy énekvers
Uram, kegyelmed betölti a földet.
Taníts engem rendelkezéseidre! Zsolt 119,64

Lelkész: Úr Jézus Krisztus, aki hitre hívsz minden embert, 
Gyülekezet: Uram, irgalmazz!
Lelkész: Úr Jézus Krisztus, aki a hit próbáiban megoltalmazod egyházadat,
Gyülekezet: Krisztus, kegyelmezz!
Lelkész: Úr Jézus Krisztus, aki a beteljesedés napján hitünket látássá változtatod,
Gyülekezet: Uram, irgalmazz!

Énekvers
Lelkész: Dicsőség a magasságban Istennek, és a földön békesség, és az emberekhez jóakarat!
Énekvers

Istenünk, te vagy a tökéletes szeretet! Felhozod napodat jókra és gonoszokra egyaránt, és azt akarod, hogy ellenségeinket is szeressük. Add Lelkedet, hogy jóval győzzük le a gonoszt, és minden küzdelmünkben megmaradjunk békességedben, Jézus Krisztus Urunk által.
Gyülekezet: Ámen.

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 
Valami harcról szól ez a vasárnap – és biztosan kigondoltátok már, hogy a hit harcáról beszélünk. Az a rossz, amit le kell győznünk Pál apostol heti igeként jelölt mondatában nem a másik ember, hanem a gonosz. 
Egy helyen Pál apostol azt írja, hogy nem test és vér ellen kell harcolnunk, hanem erők és fejedelemségek ellen. Tehát nem emberek ellen, hanem a gonosszal szemben. S ezt tudva sok fölösleges gyűlölködéstől szabadulunk meg. Mert ha nem emberekkel kell küzdenünk, hanem a gonosszal, akkor nyilván más az eszköztár is. Mert akkor előbb fogunk az imádsághoz, mint védőfelszereléshez kapni, és a hitért, mint pajzsért nyúlni. 

Az evangéliumi szakasz azonban valami más jellegű küzdelemről szól. Amikor magával az Úrral kell megküzdenünk. A királyi tisztviselő hite abban nyilvánul meg, hogy Jézus elutasító szava után nem megy el boldogtalanul és reménytelenül, hanem még egyszer szól. 
Két másik történetet is szeretnék említeni, amikor hasonló események folynak le. Az egyik a kánaáni asszony története. Ő a leánya miatt ment Jézushoz, s ha lehet, még keményebb elutasítást kapott. Kitartása, alázata nyomán azonban Jézus így szólt hozzá: Asszony, nagy a te hited! 
A másik történet János evangéliumának elején játszódik, szintén Kánában: amikor a vizet borrá változtatta Jézus. Előbb azonban Jézus anyja szólt neki: fogytán a bor. Jézus azonban elutasította őt: Talán énrám vagy terád tartozik ez, asszony? Mária mégis szól a szolgáknak: tegyétek meg azt, amit mond! - s akkor történt az első jel. 
Nem véletlen, hogy ennyi hasonló történetet olvashatunk az evangéliumokban. Ilyen küzdelmekkel találkozunk saját életünkben is. Amikor kérésünket nem teljesíti az Úr. Amikor elutasít. A hit próbája, hogy megmaradunk-e Jézus mellett az elutasítás ellenére is. A hit próbája, hogy vajon más „istenekhez” fordulunk-e, vagy mégis hiszünk, mert nincs más lehetőség. 
Sokan itt akadnak meg a hitben. Amikor Istent automatának képzelik. El kell mondani a kérést, és annak teljesülnie kell. Ha nem teljesül, akkor rugdald egy kicsit meg, ütögesd oldalról, aztán hagyd ott sértődötten! 
De ez a megakadás a gonosz műve. A gonosznak az a célja, hogy eltávolítson minket Istentől. A hit azonban kapcsolatban tart. Lehet, hogy vitára kényszerít – mint a kánaáni asszonyt. Lehet, hogy bátor cselekvésre indít – mint Jézus anyját. Lehet, hogy alázatos könyörgésre késztet – mint a királyi tisztviselőt. A hit kapcsolatban tart az Úrral. A harcunk a gonosszal ezért a kapcsolatért folyik. Úgy tudjuk legyőzni a gonoszt, ha megőrizzük a kapcsolatot az Úrral. Ahogy Pál apostol írja: te győzd le a jóval. A gonoszt az Úrral – a jóval – legyőzni. Hogy kapcsolatban maradunk vele. 

Ebben a történetben azonban más küzdelem is rejtezik. Mert azt kérdezhetnénk, miért nem gyógyítja meg Jézus első kérésre azt a gyermeket. Azt válaszolja Jézus a kérésre: Ha nem láttok jeleket és csodákat, nem hisztek. 
Ez a válasz mutat rá arra a küzdelemre, amit nem szoktunk észrevenni. Mert nem a mi küzdelmünk. Saját hitharcunkat természetesen látjuk. S a mögött elrejtezik Jézus küzdelme értünk. 
Mert az apa hite – s még inkább az evangéliumot hallgatók hite – az első kérésre még csodaváró hit. Hiszek, hogy csodát lássak. Hiszek, míg csodát látok. Ez Heródes hite. Azért vagyok keresztyén, mert nekem ez jó. Addig vagyok keresztyén, amíg nekem megéri hinnem. Ha nem látok csodát, akkor én is megfeszíttetem Jézust, ahogyan Heródes visszaküldte őt Pilátushoz. 
Jézus élő hitért küzd. 
Ez nemcsak egykor folytatott küzdelem, hanem ma is küzd értünk az Úr. Egy férfi így tett bizonyságot erről: Tudjátok, az elmúlt két évben 12 műtéten estem át, és az Úr megsegített. De nehéz volt, és valójában nem vagyok rendben. Mindig kérem és kértem az Úrtól a gyógyulást. Tibor mondatait én is vallom, de most, hogy többször mondta és hangsúlyozta, megerősített, hogy nem valamit, gyógyulást stb. kell kérnünk, hanem azt, az a lényeg, hogy az Úr legyen velünk, bármi történik. És most naponta hangsúlyozottan így imádkozom a nehézségek között. Sok erőt és békességet ad így az Úr. (Széll Bulcsú) 
Azért ezt a bizonyságot is félre lehet érteni. Azért hiszek, hogy erőt és békességet nyerjek. Jézus azért küzd értünk, hogy élő hitünk legyen. Akkor is, amikor nem nyerünk erőt és békességet. Akkor is egyedül benne bízzunk, ha semmink sincs már. Hogy feltétel nélkül bízzunk benne. 
Olyan szép ez a történet! Amikor a tisztviselő első kérését leírja az evangélista, még csak fiúnak nevezi a beteget. A második kérésnél más gyermekecskémnek. A folyamatos kérés közben kirajzolódik a szeretete a gyermeke iránt. A hit harcának milyen fontos mozzanata ez! Ez már az élő hit jele. Amikor szeretetre jutunk. Amikor nem azért könyörgünk, hogy higgyünk. Hanem azért, mert szánjuk, mert szeretjük azt, akiért könyörgünk. Majd az egyetemes könyörgésnél jusson eszünkbe, hogy nemcsak általában könyörgünk a világ békéjéért, hanem mert szeretjük ezt a világot. Nem illendőségből könyörgünk a betegek gyógyulásáért, hanem szeretetből, mert szánjuk őket, mert együtt szenvedünk velük. 
Jézus értünk való küzdelmének gyümölcse, amikor az ember elindul – minden bizonyíték nélkül – hazafelé. Nehéz út lehetett ez a 25 Km! A hit útja. És ennek a küzdelemnek a gyümölcse a öröm, a felismerés, hogy abban az órában gyógyult meg a fia, amikor Jézus azt ígérte. Már nem azért hisz, hogy csodát lásson. Már nem azért hisz, mert csodát látott. Ez a hit elvárás és feltétel nélküli hit. 

Jézus küzd a mi hitünkért. Most ezzel a jellel is, hogy amikor már nem adatik jel, amikor majd a kereszten függ, akkor is higgyünk, kapcsolatban maradjunk vele. Aki megtöri a halált halálának erejével. Aki életet ad, úgy hogy saját életét adja. Ámen.