Title: Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében
Author: Bencze András
Last saved by: IMRE

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 		Húsvéthajnal, 2013. március 30-31.

A húsvétot nem szabad az időn kívül látnunk. Elválaszthatatlanul hozzá tartoznak az előtte lévő napok. Ezért most is igyekszünk visszatekinteni a passió felidézésével. Egy-egy állomásnál elolvassuk az evangélium történetét, egy-egy szereplőre különösen is odafigyelünk közben, hogy jobban átéljük, hogy Jézus értünk szenvedett. Csendességünket ifjúsági énekek segítik. 
Ének: Fényességedbe én… (Új Ének: 62)
1.	állomás. A gecsemáné kertben 
Figyeljünk most az alvó tanítványokra! kísérik Jézust, mégsem tudnak vele lenni. Fáradtságuk, félelmeik erősebbek, mint hogy Jézusra gondoljanak. Gondoljunk arra, hogy egyéni problémáink, testi szenvedéseink mennyiszer voltak erősebbek annál, hogy Jézusra tudtunk volna figyelni!  
Mk 14: 32-42
Ének: Oly messzire mennék… (Új Ének: 50)
2.	állomás. Az elfogatás – Mk 14:43-52
Figyelhetünk most Júdásra, nem is személyére, hanem álságos tettére, hogy a baráti köszöntést adta árulásul. Tetteik őszinteségét tegyük mérlegre! Vagy figyeljünk Péterre, aki nagy lelkesedésében védeni akarja Jézust – de mennyire nem értette őt meg! Mi is hány éve már követői vagyunk, de látszik-e tetteinken, hogy Jézust értjük? S nézhetünk az elszaladó tanítványokra. Akik végül is inkább a maguk bőrét mentették. Mert van határa a Jézus-követésnek – tényleg van-e határa a Jézus követésnek? 
Ének: Eljönnél-e vélem…( Új Ének: 8)
Mk 14:43-52
Ének: Elveszett bárányod vagyok (Új Ének: 67)
3.	állomás. A nagytanács előtt –
Már kész az ítélet. Már csak tanúk kellenek – nem ismerős? Előítéleteinket és megmásíthatatlan véleményünket tegyük mérlegre!
Mk 14:53-65.
Ének: A mélyből hozzád (Új Ének: 61)

4.	állomás. Péter a tűznél –.
Figyelhetünk Péterre, aki nem gondolta végig, mit is kockáztat, amikor bemegy a főpap udvarára. S figyelhetünk a szolgálókra, akik indiszkrét ismereteikkel Pétert hazugságba kergetik.
 Mk 14:66-72
Ének: Rám néztél… (Új Ének: 75)
5.	állomás. Jézus Pilátus előtt –
Pilátus kerül elénk, az alkalmazkodó, akinek fő a békesség – és emellett eltűnhet az igazság. S elénk kerül a tömeg. Akiket fel lehetett hergelni. Hasonlók ők Pilátushoz: nem számít az igazság. Csak hallassuk a hangunkat! S itt van Barabbás is. Aki megmenekül a büntetéstől – pedig tudja, megérdemelné. Jézus helyette szenvedett. 
Ének: Szél sodorja (Ú.É.: 43)
Mk 15:1-15.
Ének: Lent a Via Dolorosán (Fehér: 104)

6.	állomás. Megcsúfolás és megfeszítés –
Ebben a szakaszban a gúnyolódó katonák jelentenek mértéket. A gyengébb, a kiszolgáltatott mellett könnyű erősnek lenni! Cirénei Simon. Véletlenül kerül a Jézussal menők közé. Ő a mezőről jött – másokat, akik közülünk véletlenül kerültek a gyülekezetbe, a felesége vagy a gyermeke hozott. Ők is Jézus szolgálatába álltak. 
Mk 15:16-26
Ének: Itt állunk színed előtt (Ú.É.: 54)
7.	állomás. A gúnyolódók –
Szinte megborzadunk, mennyien gúnyolódnak Jézus halálán! Mennyi okból gúnyolódnak! Azok, akik szintén szenvednek – s nem találnak könnyebbséget. Azok, akik győztesnek érzik magukat. S azok is, akik semlegesek akarnak maradni: a nép is gúnyolódik. Nem is gúnynak nevezhetnénk, hanem a kiábrándultság, a csalódás. Tudunk úgy beszélni Jézusról, és Krisztus testéről, az Egyházról, mint rajtunk kívül állóról, mint idegenről. S nem is a legjobb véleménnyel vagyunk róla.
 Mk 15:27-32
Ének: Olyan jó előtted állni (Zarándokének:38)
8.	állomás. Jézus halála és temetése–Ebben a szakaszban azokat vehetjük észre, akik félreértik Jézust. Nem figyelnek eléggé. Mert annyi másra is figyelni kell. A munkára, a barátokra, a továbbtanulásra, az unokákra. Láthatjuk a századost, aki felismeri Jézust. Megdöbbenten vall hitet – de van-e folytatása hitének, vagy ellobban, mint szalmaláng? Arimátiai József is előttünk áll. Aki – minden bizonnyal – Jézus ellen szavazott a halálos ítéletnél, most azonban bátran cselekszik. Nem vagyunk-e olykor mi is ilyen „utólag cselekvők”? Az asszonyok is megítélnek minket, régi Jézus-követőket. De mi mást is tehetnének, mint szemléljék az eseményeket? 
Mk 15:33-47.
Ének: Másnap este (Ú.É.:81)

9.	állomás – Az üres sír 
Ahova most értünk, annyival több a mai este a passiónál. Az üres sír, Márk evangélista írása szerint. De nézzük csak az asszonyokat, akik nem tudnak mit kezdeni a húsvéti hírrel! Nem ismerhetünk-e magunkra, amikor elhallgatjuk a reménységet mások elől?
 Mk 16:1-8.
Ének: Glória száll.. (Ú.É.:84)
10.	állomás – Az üres sír –Most maradjunk ennél a történetnél! Azt kérdezi az angyal: „A názáreti Jézust keresitek?”. Igen, őt keressük. Megláttuk magunkat is a passió történetében – mély bánat is ér bennünket: ilyenek vagyunk – de nem magunkat keressük, hanem a Názáreti Jézust, akit bűneinkért megfeszítettek. A Názáreti Jézust keressük, aki velünk együtt szenvedett. A Názáreti Jézust keressük, mert ő ad értelmet a mi történetünknek, saját életünknek, hibákkal és hiányosságokkal megterhelt életünknek. A Názáreti Jézust keressük!
Őróla hirdeti az angyal: Nincsen itt, feltámadott! Terheinket magával vitte a holtak hazájába – mindet megsemmisítette. Feltámadásával pedig új életet hozott elő! S ha az asszonyok nem is szóltak senkinek semmit, s ha mi is gyakran hallgatunk, Jézus a mi halott hitünket is feltámasztja, és egyházát újjá teremti. 
Ének: Csak állok szótlanul (Új Ének: 88)
Mk 16:1-8.
Ének: Jézus feltámadt a sírból (Zarándokének: 62)

Imádság
Miatyánk
Áldás
Ének: Ott voltál… (Ú.É.:80)