Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 	 Szfvár, 2012. Nagyszerda 
Jézus hét szava a keresztfán  Jn 19:26-27

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim!

Attól az órától fogva…
Az az óra – ahogy Jézus gyakran magára értve mondta: az én órám, vagy az evangélista nevezte: az ő órája. A megváltás órája. 
Attól az órától – nem csupán azt jelenti ez, hogy azonnal. Bár nyilván ezt is: a tanítvány nem késlekedik megtenni azt, amit Jézus rá bízott. Attól az órától, azonnal otthonába fogadta Jézus anyját. Hiszen mi is annyira figyelünk arra, amit szeretteink utolsó óráikon mondanak, amit végakaratként ránk hagynak. Így figyelte a szeretett tanítvány is Jézus szavát, így engedelmeskedett, így sietett eleget tenni akaratának. Nem késlekedett megtenni, amit Jézus rá bízott.
Az evangélista visszatérő kifejezése, hogy a pillanatot, a kereszthalál perceit így nevezi már előre: „az óra”, arra késztet, hogy többet lássunk itt, mint engedelmességet. A szeretett tanítvány készsége, hogy magához fogadja az anyát, több mint emberi figyelmesség és tisztelet a haldokló előtt. 
Ebben az órában, Jézus megváltói munkájának beteljesülésében, bűneink bocsánataként új teremtés jön létre: a gyülekezet, az egyház. Jézus halálának gyümölcseként befogadja a tanítvány az anyát, Jézus bűntörlő áldozatának erejéből különböző emberek – talán éppen egymással rivalizálók – mégis egy közösséggé válnak, összetartozásukat élik meg. Befogadja a fiatal az időset, a férfi a nőt, az Újszövetséghez tartozó az Ószövetséghez tartozót. Nem azért, mert elhatározta, nem azért, mert erre a döntésre jutott, hanem azért, mert Jézus halála benne valami újat szült. Azért, mert Jézus szava újat teremtett. Azért, mert Jézus eltörölte bűneit, megkötöttségeit, és szabaddá vált a szeretetre. 
Asszony, íme a te fiad! Íme, a te anyád! – szól Jézus abban az órában. Ez a beteljesedés. Isten teremtő művének beteljesedése. Amit egykor kettétört az ember bűne, Isten iránti bizalmatlansága, és ellensége lett Kain Ábelnak, testvér a testvérnek, azt most újjá teremtette Isten. Befogadja az egyik ember a másikat. Jézus bizalma az Atya iránt, a bizalom, amely még a keresztet is vállalja, újjáteremti a világot. Testvéreim! Ennek az új teremtésnek zsengéi, első hajtásai mi vagyunk! Ámen.