Title: Szeretettel köszöntöm a gyülekezetet Vízkereszt ünnepe utáni 4
Author: Bencze András
Last saved by: Rumy Imre
Company: BSAFTPZ

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen.            Kol 1:15-20.   	   Szfvár, 2011. január 30.

Szeretettel köszöntöm a gyülekezetet Vízkereszt ünnepe utáni 4. vasárnapon Isten igéjével: Jertek, és lássátok Isten tetteit! Félelmetesek dolgai az emberek között! (Zsolt 66:5). Az ószövetségi és az evangéliumi ige egy-egy olyan történetet idéz fel, amikor Isten valóban félelmetesen cselekedett népe javára: amikor a tengert kettéválasztva kihozta népét Egyiptomból, s amikor Jézus lecsendesítette a háborgó tengert. A tegnapi földrengés felveti a kérdést: vajon Isten a háborgó földet is kezében tartja? Vagy azt is kérdezhetnénk: viharzó, hullámok közt vergődő szívünkön, értelmünkön, gondolatainkon uralkodik-e Jézus. 
Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim! 

Az istentisztelet elején felvetett kérdésekre nem szeretnék válaszolni. Nincs jogom rá. Mert eszembe jut – hogy ne menjünk messze – a Kulcson megindult löszfal, a vörösiszap meg az árvíz. S a válasz előtt felidéződik bennem Reményik Sándor verse, A szőnyeg visszája: „aki ilyet alkotott, őrülten alkotott, s vakon”. S persze egyféle választ ad maga a vers: „A világ Isten-szőtte szőnyeg, / Mi csak a visszáját látjuk itt, / És néha, a legszebb perceinkben / A színéből is valamit”. De inkább válaszol ez az ige, ez a himnusz, amit Pál is a gyülekezetben tanult, énekelt, hogy minden Jézus Krisztusra nézve teremtetett. Vagy másként fordítva: Minden Jézus irányába, Jézus felé tartva teremtetett. Amikor a világ teremtésekor azt mondta Isten: „Minden jó”, akkor nem azt mondta, hogy minden önmagában gömbölyű. A bűnbeesés nem azért következett be, mert Isten valamit elfelejtett volna, vagy kihagyott volna a számításból. Isten nem olyan, mint a GPS a gépkocsiban, amelyik ha lehajtunk az általa adott pályáról, elkezdi mondani: „Újratervezés, újratervezés”. Isten jól tudta, hogy lesz bűn, önzés, és lesz fájdalom és halál. Úgy alkotta a világot, hogy minden, az egész teremtettség, leginkább maga az ember várja, kívánja, igényelje a megváltást, hogy megismerje a teremtettség elsőszülöttjét, sőt a halottak közül való elsőszülöttet, Jézust. ÉS vágyakozzék utána. 
Tegnap délután a Házas Hétvége lelkiségi mozgalom jövőjéről beszélgettünk református, katolikus és evangélikus lelkész-házaspárok és papok. A sok közös élmény öröme mellett égetően hasító fájdalommal éltük meg a ma még leküzdhetetlennek látszó távolságokat: hogy nem élhetünk együtt az úrvacsorával, hogy elválasztanak egymástól szokások és tanításbeli különbségek. Mindannyian ismertük Jézust, mindannyian szeretjük Őt, és valljuk: az Ő megváltottjai vagyunk. Mégis beleütközünk az elválasztó falakba, és ezért kérjük: Jézus, hozd el hamar országodat! Mert akik megismertük Jézus szeretetét, akik belekóstoltunk már a bűnbocsánat által a szabadság örömébe, azok még érzékenyebbek vagyunk korlátainkkal szemben. Várjuk, kívánjuk, igényeljük, hogy Jézus lecsillapítsa körülöttünk a hullámokat, és bevezessen minket az Atya országába. Ezért nem akarok arra a kérdésre felelni, hogy Isten kézben tartja-e a háborgó földet. Mert azt mondom: tudom, hogy Ő az Ura mindennek, hatalma van vihart kavarni és lecsendesíteni, és tudom, hogy az Ő célja, hogy minden vihar lecsendesedjék – de nem azért, mert emberszerű hatalommal, zsarnoki erővel kézben tartja, hanem azért, mert vágyódunk már a megbékélésre. 
Minden Jézusra nézve teremtetett. Isten mindent úgy alkotott, hogy Jézus felé tartson. Elég későn, tízévesen tanultam meg biciklizni. Akkor kaptam első biciklimet. Bátyám felültetett rá, tolta végig a járdán, és kiabálta fülembe: tekerd, tekerd! És amíg tekertem, ment a kerékpár két keréken. Mikor elfogyott a lendület, eldűltem. 
Ezzel a Krisztus-himnusszal Pál apostol kiabálja a fülünkbe: tekerd, tekerd! Te, aki tudod, hogy Jézus felé tart a világ, hogy minden reá nézve teremtetett, aki megismerted a bűntől való szabadság ízét, aki megtapasztaltad, milyen erős az igazi közösség, aki várod az örök életet, ne állj meg! Még akkor sem, ha a környezet a verseny hatalmáról szónokol. Akkor sem, ha mindenki teljesítményt akar kimutatni, ha azt mondják: mindenki a maga szerencséjének kovácsa. Ne álljunk meg, hanem mivel Jézus felé tart minden, arra törekedjünk, amit Jézustól tanultunk! Azzal éljünk, amit Jézustól kaptunk!  Ha Jézus lecsendesítette körülöttünk a tengert, akkor mi se csapjunk hullámokat mások körül! Ha Jézus szabadulást adott bűneink fogságából, akkor mi se skatulyázzunk be másokat – se személyeket, se embercsoportokat! Ha Jézus otthont adott nekünk az ígéret földjén, legyünk mi is nyitottak mások számára! Ha Jézust felébreszthették tanítványai, mi is figyeljünk oda egymásra! Amit Jézus tett velünk, azt egészen hétköznapi módon vihetjük tovább. Mint akik tudják, hogy Jézus tartja egyben a világot, Őfelé tart minden. Ő az elsőszülött, a főnök, az irányító, mert Benne tette láthatóvá magát a Mindenható, Örökkévaló Isten. Legyen áldott ezért örökkön-örökké! Ámen.