Title: Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében
Author: Bencze András
Last saved by: Rumy Imre
Company: BSAFTPZ

Szfvár, 2010. május 23. Pünkösd    					     Ap. Csel. 2:36-41.

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen. 
Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól, és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Kedves Testvéreim! Ünneplő Gyülekezet!

Boldogok, akik hétköznapi dolgaikkal is Isten elé mernek állni, mert ők sokkal nagyobb ajándékokat kapnak, mint amiről álmodni mertek. Kérdéseink legtöbbször teljesen egyszerű, hétköznapi keretek között fogalmazódnak meg. Úgy, mint Mózesnak. Uram, itt ez a nagy nép, amelyet rám bíztál. Uram, éhesek, és én nem tudok nekik enni adni. Kérdéseink ilyen hétköznapi módon fogalmazódnak meg. Úgy, mint egykor a tanítványoknak, amikor nem tudták meggyógyítani az epilepsziás fiút. Ott szenved előttük ez a fiatalember, látják gyötrelmeit, szinte vele együtt rándulnak görcsbe az ő izmaik is. Előbb küldte őket Jézus szét faluról falura, akkor minden betegséget gyógyítottak. Most miért nem sikerül? Hétköznapi körülmények között fogalmazódnak kérdéseink: amikor ingerülten ráztad az öklöd az eléd befurakodóra, és szégyellted, amikor felismerted, hogy a szomszéd lépcsőházban lakik, és minden vasárnap lát templomba jönni. Amikor elbocsátottak a munkahelyedről, és eddig azt hitted, te mindig találsz magadnak majd munkát, mert találékony és értékes vagy. Hétköznapi helyzetekben vetődnek fel kérdéseink: amikor a testvéredet otthagyta a felesége, amikor kezedbe nyomják a pozitív orvosi leletet. Boldogok, akik hétköznapi dolgaikkal is Isten elé mernek állni, mert ők sokkal nagyobb ajándékokat kapnak, mint amiről álmodni mertek. Ahogy Mózesnak nem a nagyáruházba szóló utalványt adott át az Úr, hanem hetven társat állított mellé, és Lelkét árasztotta rájuk, úgy ad nekünk is többet, mint várnánk. Jézus azt ígérte: Békességet adok nektek, az én békémet adom nektek, nem úgy adom, ahogyan a világ adja. Mert a mi Istenünk gazdag Isten, többet ad, mint várnánk, várhatnánk. Nekünk lett ez az ígéret! 
Boldogok, akik kétségbeesnek feladataik nagysága és saját erőtlenségük láttán, mert ők a Szentlélek erejét tapasztalják meg szolgálatuk közben. Talán éppen azért nem tudták meggyógyítani a tanítványok azt a beteget, mert magukban bíztak, mert nagy volt az önbizalmuk. Azt mondja Jézus, amikor ezt látja: „Ó, hitetlen és elfajult nemzedék, meddig leszek még veletek!” Úgy gondolom, éppen erre utal vissza Péter apostol itt az első gyülekezet előtt: „Szabaduljatok meg ettől az elfajult nemzedéktől!” Attól, amely még mindig azt gondolja, hogy saját maga meg tudja oldani dolgait. Szabaduljatok meg attól a nemzedéktől, amely nem roskad össze feladata láttán, hanem saját erejében bízik. Salamon, a bölcs király, uralkodása kezdetén Mózeshez hasonlóan fordul Isten felé: „Nem értek én a kormányzáshoz, ez a nép pedig olyan nagy nép!” Az egyházi eskü sem fogadalom, hanem esedezés, könyörgés, hogy a küldetésünk nagy ajándékát – akár mint ma: a gyülekezeti szolgálatot, akár házasságkötéskor – be tudjuk tölteni. Boldogok, akik kétségbeesnek feladataik nagysága és saját erőtlenségük láttán, mert ők a Szentlélek erejét tapasztalják meg szolgálatuk közben. Nékünk lett ez az ígéret! 
Boldogok, akiknek nincsenek kész válaszaik a kérdésekre, mert őket a Szentlélek emlékezteti arra, amit Jézus tanított nekünk. Ez a Szentlélek ereje: eszünkbe juttat mindent, amit Jézus tanított. Péter apostol prédikációjának egyetlen mondata sincs, amit nem találnánk meg az evangéliumokban. Vagy Keresztelő János vagy Jézus tanításában ezek már mind elhangoztak. Péter apostol Pünkösd ünnepén éppen azt tapasztalta meg, amit Jézus ígért a Szentlélekről: eszébe juttatott mindent, amit Jézus tanított. Az egyháznak nincs tanítási rendszere. Nincsenek megfogalmazott válaszai a kérdésekre. Mi a véleménye az egyháznak a házasságon kívüli szexualitásról? Bűn-e a puskázás? Hogy viszonyul az egyház a pártokhoz, a hatalomhoz? S nincsenek kész válaszaink. Azt hisszük, s azt tapasztaljuk, hogy a Szentlélek eszünkbe juttat mindent, amit Jézus tanított nekünk. S nem szögletesre hajtott, rekeszekbe zárt a gondolkodásunk. De nincs is bennünk rendetlenség, káosz. Mert a Lélek emlékeztet bennünket Jézusra. Ahogyan Péter is tudta Jézus tanítását hirdetni a hatalmas gyülekezet előtt. Boldogok, akiknek nincsenek kész válaszaik a kérdésekre, mert őket a Szentlélek emlékezteti arra, amit Jézus tanított nekünk. Nekünk lett ez az ígéret! 
Boldogok, akik bár gyengének tudják magukat, mégis engedelmesen és hűségesen végzik szolgálatukat, mert őket a Szentlélek erősíti és tanácsolja, míg be nem töltik hivatásukat. 
Arra a kérdésre, hogy mit tegyünk, Péter apostol furcsa választ ad: térjetek meg, és keresztelkedjetek meg Jézus Krisztus nevében bűneitek bocsánatára, és kapjátok a Szentlélek ajándékát. Ez a válasz is Jézustól származik. Két dolgot mond Péter apostol: tartsatok bűnbánatot, és keresztelkedjetek meg. S bennünk elindul a tiltakozás. Nem lehetne előbb inkább megerősödni a hitben? Nem kellene előbb inkább jeleket látnunk? Tényleg ez a kettő a legfontosabb, amikor azt kérdezik: mit kell tenni? Ebben a hivatalos világban azt szoktuk meg: előbb add meg adataidat, aztán fizesd be az egyházadót. Vagy: csatlakozzál a közösségünkhöz, és tanuld meg az istentisztelet rendjét. Vagy: vállalj valami szolgálatot, és …, de nem Péter Jézus tanítása szerint azt mondja: térjetek meg, és keresztelkedjetek meg, akkor kapjátok a Szentlélek ajándékát. Dietrich Bonhoeffer így fogalmazta meg: „Csak a hívő engedelmeskedik, és csak az engedelmes hisz.” Nem kell értenünk, miért ezt a kettőt mondja Péter és Jézus: megtérés és keresztség. Nem értenünk kell, hanem engedelmeskednünk. S ez nemcsak a kezdeteknél van így. Ez így van a presbiterekkel, a hitben tapasztaltakkal is. Elhívást kaptak, s lehet, hogy ez az elhívás olykor terhessé válik. Talán valaki megbánt benne. Talán alkalmatlannak érzem magam a szolgálatra. Talán méltatlannak gondolom magam a hivatásra. Boldogok, akik bár gyengének tudják magukat, mégis engedelmesen és hűségesen végzik szolgálatukat, mert őket a Szentlélek erősíti és tanácsolja, míg be nem töltik hivatásukat. Ez a reménységünk. Nem magunkban bízunk, hanem tapasztaljuk a Szentlélek erejét, ahogy hordoz, ahogy zavarunkban és aggodalmainkban tanácsol, ahogy bölcsességével utat mutat. Nékünk lett ez az ígéret! Ámen. 

Kegyelemmel teljes Pünkösdöt kívánok testvéreimnek. Az Atya, aki megáldott minket mennyei világának minden lelki áldásával Krisztusban, ma is részesítsen minket Szent Lelkének ajándékaként Jézus közösségében!
Az első énekünk előtt az énekkar szolgálatával meghallgatunk egy pünkösdi szekvenciát, majd orgonakíséret nélkül énekeljük a 229. éneket. Könyörgésként hangzik fel ez a himnusz, a beiktatandó testvéreink szolgálatára kérjük a Lélek ajándékát. 
S kérjük a magunk számára is, hogy megismerjük, mi választ el, és tart távol minket Istentől, és megtaláljuk a szabadulás útját. A gyónásban vizsgáljuk meg magunkat, vajon mennyire vagyunk nyitottak arra, hogy kérdéseinkre a Szentlélek által adjon választ nekünk az Úr. 
A zsoltárolvasás után a 624. istentiszteleti rendet használjuk a liturgikus könyvből.