Title: Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében
Author: Bencze András
Last saved by: Rumy Imre
Company: BSAFTPZ

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen.   Székesfehérvár, 2009. május 31.	Lk 11:9-13.

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 

Ünneplő Gyülekezet!

Sokáig nem tudtam elképzelni a pünkösdi történetet. Elmondták oly sokszor már gyermekkoromban, tudom: az apostolok együtt voltak, s aztán mintha valami szél támadt volna, meg mintha valami kettős tüzes nyelvek, s akkor összefutott az egész sokaság, amely a Városban akkor éppen zarándoklaton vett részt, és hallgatták Péter pünkösdi beszédét, és hitre jutottak. Tudtam a történetet, és mégsem tudtam elképzelni. Nemcsak én – Prohászka Ottokár püspök kérdezte önmagától naplójában, hogy vajon amikor ő, a felszentelt apostolutód a bérmáláskor a Lélek ajándékát továbbadja, vajon miért nem kapja akkor a jeleket. Miért nincs szél, miért nincs kettős tüzes nyelv, miért nem fut össze a sokaság, és miért nem értik a szót? 
Igen nehéz a pünkösdi történet. Rónay György gyermeki egyszerűséggel fejti meg egyik versében: „Ülünk, várjuk a lángot. // Nem tudjuk még, hogy láthatatlan.” Ilyen egyszerű. 
Vagy inkább azt mondom: ilyen szomorú. Ülünk, és várjuk a lángot. Ülünk, bezárkózva saját magunkba. Bezárkózunk feladatainkba, tennivalónkba. Ülünk, bezárkózunk érzéseinkbe: örömünkbe vagy bánatunkba. És várjuk, hogy a csoda látható legyen rajtunk. Ülünk, és várunk. Pedig már miénk a csoda, miénk a Szentlélek, nekünk adatott. Ahogy láthatatlan jel a keresztség – Olivéren sem veszi holnap észre senki, hogy megváltozott volna. Olyan marad, mint minden kisgyermek. Várjuk a csodát, pedig már megkaptuk, és a miénk örökre. 
Jézus ebből a szomorú tétlenségből, bezárkózottságból akar minket kimozdítani. Kérjetek, keressetek, zörgessetek! Három, egyre erősödő szó, s ezt a hármat megismétli még egyszer, nehogy kétségünk legyen. Hanem amikor szükséget szenvedünk, merjünk a mennyei Atyához fordulni. S ha kell, kérjük még egyszer és kérjük harmadszor is. Azzal a bizalommal, hogy amit kérünk, azt meghallgatja az Atya. És megadja azt, amire szükségünk van. Megadja a Szentlelket. 
Hogy is van ez? Kérem, hogy a gyermekemet bölcsen tudjam nevelni – és kapok Szentlelket? Kérem, hogy letehessem a vizsgáimat – és kapok Szentlelket? Kérem, hogy megtaláljam a hivatásomat, a páromat – és kapok Szentlelket? Kérek munkalehetőséget, anyagi dolgaim rendezését, kérem országunk és gyülekezetünk épülését, igazságot és bölcs vezetőket– és kapok Szentlelket? Kérek erőt a betegségben, gyógyulást a fájdalmak között – és kapok Szentlelket? Vigasztalást kérek gyászomra, – és kapok Szentlelket? Hogy is van ez? Nem olyan ez, mint egy rossz reklám, mint valami kuruzslás: gyógyszer, ami mindenre jó – valójában azonban semmit nem ér! 
Mondok példákat. 75 évvel ezelőtt – 1934. május 31-én – a németországi Bármenban összegyülekezett mintegy száznyolcvan különböző felekezetű és kegyességi irányzatú teológus és lelkész, akik szemben álltak a Hitlerrel szövetkező Német Keresztyénekkel, és a sok különböző gondolkodású teológus egy akaratra jutva megfogalmazta a Bármeni Hitvallást: Az Isten egyetlen igéje az Úr Jézus Krisztus. 
A kollégiumból riadtan hívja fel szüleit a diák. Ez és ez történt. Az édesanya tudja, távolból nem tud segíteni, csak néhány kedves szót mond, és ez a néhány szó átsegíti a diákot a görcsös félelmen a megoldás felé.
Ezt teszi velünk a Szentlélek. Különben – mint Rónay György versében – csak ülünk, magunkba zártan. Amikor az Atya Szentlelkét adja, kiszakít ebből a zártságból. Új lehetőségeket tár elénk. 
A Lélek még több, mint új szereplő a játékban. A Lélek nem egyszerűen megnyitja zárt rendszerünket. A Lélek a Szentháromság teljességét köti bele elménkbe és szívünkbe. A Szentlélek ismerteti meg velünk Istent, mint mennyei Atyát, és bizalmat ébreszt bennünk iránta. A Szentlélek vezet bennünket Jézushoz, aki bűnbocsánatot szerzett nekünk, és békességet adott Istennel. A Szentlélek földi dolgainkat belekapcsolja a mennyei áramkörbe. Lemerülő akkumulátorunkat ráköti a megújuló energiaforrásra. 
Testvéreim, lángot nem látunk, de a Lélek adatott nekünk. A keresztségben adja először az Atya, aztán az igével – ahogy otthon olvassátok a Bibliát, ahogy részt vesztek Bibliaórán – adja újra és újra. S minden imádságkor, amikor kéréseinket megfogalmazzuk, adja Szentlelkét az Atya. 
Ilyen egyszerű a Pünkösd. És ilyen csodálatos. Mert ahol a Lélek adatik, ott gyógyul az emberi lélek, ott megértik egymást nemzetek és nemzedékek, ott könnyebben hordozzák el a terheket, és valami felsejlik a mennyek országának békességéből, igazságából és egységéből. Ámen.