Title: Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól
Author: Bencze András
Last saved by: Rumy Imre
Company: BSAFTPZ

Az Atya, Fiú, Szentlélek nevében! Ámen.         Szfvár, 2009. február 1. 	Ézs 40:3-11.

Szeretettel köszöntöm a gyülekezetet a vízkereszt ünnepe utáni utolsó vasárnapon. Fölötted ott ragyog az Úr, dicsősége meglátszik rajtad.
A gyónásban vizsgáljuk meg magunkat, meglátszik-e rajtunk Isten dicsősége? Nem inkább aggodalmaink, kételyeink látszanak meg rajtunk? Nem inkább versengésünk és egymással való civódásunk látszik meg rajtunk? Vizsgáljuk meg magunkat, hogy meglátszódjék rajtunk Isten dicsősége: az ő öröme és békessége!

Kegyelem nékünk és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól! Ámen. 
Kedves Testvéreim! 

A Fejér Megyei Hírlapban megjelent az ökumenikus imahétről beszámoló cikk: „Az Egyház is rossz példa” címmel. Nem tudom, ki adta a cikk címét, bizonyosan nem a szerző, de szeretném elmondani, bizonyossá tenni, hogy az egyház nem rossz példa. Az egyház nagyon jó példa. S nem azért jó példa, mert mindenben kiválóak lennénk, hogy semmiben nem hibáznánk. Az egyház azért jó példa, amit Péter levele írt: „Nem kitalált meséket követve ismertettük meg veletek a mi Urunk Jézus Krisztus hatalmát és megjelenését, hanem úgy, hogy szemtanúi voltunk”. 
Bizonyosan sok rosszat el lehet mondani a mi gyülekezetünkről is, minden közösségről, de hála Istennek, amikor az egyházról beszélünk, nem rólunk van szó, hanem Jézus Krisztusról. Éppen ezért az egyház jó példája annak, hogy a mi Urunk Jézus Krisztus minket megmentett és megtartott. 
Tegnap a Pünkösdi Közösség új gyülekezeti házát avattuk fel. Szép gyülekezet gyűlt egybe, és többször elhangzott – többek között polgármester úr szájából is – hogy az az épület a békesség háza. A világban fájdalmak és háborúságok vannak, de az a ház legyen a békesség háza. S egyértelművé tették, hogy nem kizárólag arról a gyülekezeti házról, hanem minden keresztyén közösségről beszélnek: minden gyülekezet háza a békesség háza. Ne az a hír terjedjen, hogy az egyház is rossz példa. Hanem az a hír terjedjen ebben a városban, hogy „mi szemtanúi voltunk” Jézus dicsőségének és hatalmának. Nekünk szól Ézsaiás próféciája: „Magas hegyre menj fel, ki örömhírt viszel Sionnak!” Ha egykor érvényes volt, ma még inkább: „Kiálts, ne sajnáld a torkod!” Ne legyünk bizonytalanságban! Ne éljünk kételkedések között! Egyértelműen és határozottan hirdessük: „Itt van Istenetek! Az én Uram, az Úr jön hatalommal! Karja uralkodik!” 
Napok óta arról beszél a sajtó, hogy a gazdasági válságban még emelkedik a depresszió áldozatainak száma. Ezért nem olyan dilemma előtt állunk, mint egy bridzspartinál, hogy melyik lapot tegyem, vagy milyen játékra licitáljak – ott egy este sikere múlik ezen. Most nincs módunk töprengésre: Kiálts, ne sajnáld a torkod! Mert emberéletek, családok egészsége múlik azon, hogy világosan és határozottan hirdetjük: Az egyház jó példa, jó példája annak, hogy jön az Úr, és megmenti a gyengéket is, és megőrzi azokat is, akikre másokat rábízott. „karjára veszi a bárányokat, az anyajuhokat szelíden tereli”. 
Az a veszély azonban fenyeget, hogy ábrándokat hirdetünk, és rajongó elképzeléseket adunk tovább. Amikor Isten dicsőségről beszélünk, amit minden ember meglát, könnyen elcsúszunk a valóságtól. Mert Isten nem ígérte, hogy álláshelyeket hoz létre, sem azt, hogy pótolja a kormányzat elhalasztott döntéseit. Az a dicsőség, amit minden ember láthat, nem az, amit Péter látott a hegyen. Annak csak hárman lehettek tanúi. Istennek az a dicsősége, amit minden ember láthat, a kereszten megmutatott dicsősége. Szeretetének végtelenségét, határtalanságát mutatta meg ott. Bűneink bocsánatát árasztotta a Golgotáról ránk. Isten nem ígérte, hogy e földön egyenlőséget, jólétet biztosít. De ígérte Jézus Keresztje által, hogy küzdelmeinkhez erőt ad. Isten nem ígérte, hogy e földön minden betegséget és bajt meggyógyít. De ígérte Jézus keresztje által, hogy a halálban sem hagy egyedül. Isten nem ígérte, hogy e földön gondtalanul élhetünk, de Krisztus keresztje összegyűjtött sokakat, hogy egymást a hitben és szeretetben megerősítsük. Nem álmokat kergetünk tehát, hanem a valóságot hirdetjük: megjelent Isten dicsősége, itt az Úr közöttünk igéjében: az igehirdetésben és az úrvacsorában. S ahol ő van, ott a békesség háza van. S ha a napilap rossz címet is adott a cikknek, mi hirdessük hangosan: Itt van Istenetek, karja uralkodik! Ebben a kemény, sok sebet adó világban az egyház a jó példa arra, hogy Isten megtart bennünket – az Ő dicsősége látszik meg rajtunk. Ámen.